Otoč se. Ruce vzhůru!
Ale, ale.
To jsem očekával.
Je to zjevné, když se nad tím zamyslíš.
Mně ne, šéfe. Já to netušil.
Každý, kdo má alibi, je vždycky podezřelý, Markowitzi.
Jak to všechno víte, šéfe?
Počkat, já jsem pomocník?
Jo. Jsi pomocník.
Moc děkuju. Nevím, co na to říct.
Není zač. Zkusíme to od začátku?
Jo? Dobře.
Ale, ale.
To jsem očekával.
Je to zjevné, když...
Proč máme ty přízvuky?
Jsi z Portorika.
Hej, to nebylo špatný.
Dobrý. Tak.
Ale, ale.
To jsem očekával.
Sledoval, jak tomu muži mizí světlo z očí.
Vyprchávání jeho životní energie probíhalo souběžně
s vyprazdňováním jeho střev do gabardénových kalhot.
„...do gabardénových kalhot.“
Zanedlouho...
„Zanedlouho...“
- ...hnilobný smrad výkalů... - „...hnilobný smrad výkalů...“
...visel ve vzduchu
jako duch mrtvé milenky.
„...visel ve vzduchu jako duch mrtvé milenky.“
Máš to, Marty?
Musíš držet krok s rytmem prózy.
Je to jako jazz.
- Jo. - Jo?
Mám to.
„Další den, další dolar,“ říkával.
„...další dolar...“
Otočil se na podpatku a odešel.
Další den,
- další vyřešený případ. - „Další den, další vyřešený případ.“
Konec.
„Konec.“
Nebo ne?
A není?
Jenom říkám, že...
Třeba doktor Kessler není tak mrtvý, jak se zdá.
Pane jo. To je něco.
- Je to super. - A je to.
Kniha devět ze série „Někdo to rád“ je hotová.
Úžasné.
Tohle všechno pošleme nakladateli?
Asi jo. Bude to lepší jako série.
Ale ta poslední kniha zaujme nejvíc.
- Jo. - Je to trhák.
Hlavní je, že se to bude prodávat.
A to vlastně nakladatelství zajímá nejvíc.
Aby se četlo.
Bolí mě břicho, když tohle dělám.
A mě zase bolí hlava, když dělám tohle. Napsal jsem celý román.
Tohle už ale trvá několik týdnů.
No, třeba máš zase problémy se žaludkem.
Je to jiné.
Zní to divně, ale nemůžu si prdnout.
I když mám pocit, že musím.
A když zakašlu, tak mám pocit, že se omylem pokadím.
Dobrý. To je na mě moc informací. Díky.
Cvokař od vedle
PODLE PODCASTU SPOLEČNOSTÍ WONDERY A BLOOMBERG
Marty, jsi v pořádku?
Jen mě to trochu bolí, když se hýbu.
Nebo nehýbu.
Nebo když dýchám.
To nezní moc dobře. Sedni si. Donesu ti vodu.
Ne. To nejde. Nemáme čas.
Ale na infarkt sis čas udělal.
Už jsi nás vyděsil jednou. Nedopustím, aby se to stalo zase. Sedni.
Hej, poslyš, asi na to teď není nejvhodnější doba,
ale nemohli bychom se spolu pobavit
o nějakých finančních záležitostech?
Bruci, nemůžeš to poslat e-mailem Normanu Horowitzovi?
Je to dost urgentní.
Přišlo mi jednodušší ti to říct, protože jsi tady.
Co je, Bruci?
No, já jsem jenom...
Tak nic. Probereme to pak.
Je nějaký problém?
Ne. Žádný problém není.
Trochu to zní, jako že je.
No tak, Bruci. Můžeš nám říct cokoliv.
Díval jsem se na letošní účetnictví,
kromě letošních výdajů, a máme...
...velký problém.
V AFC nepoužíváme slovo „problém“, ale slovo „řešení“.
Jo, ale občas je třeba znát problém, aby šlo nalézt řešení.
Dobře, díky, Cathy. Stačí.
Problém je, že máme nízké příjmy a nájmy ve městě se zvedly.
- Nemůžeme si dovolit nájem. - Víš ty co?
To je pro Normana Horowitze.
Popravdě nás to drtí. Jasný?
Ještě půl roku a jsme na mizině. Tak to je.
Pořád slyším jenom slovo „problém“.
Ale on má řešení.
Aha. Příště s tím začni, prosím.
Dostal jsem tip, že továrna Lea & Perrins ve Fair Lawn v New Jersey je prázdná.
Mohli bychom jít tam. Pronajímat si to za míň než polovinu ceny.
Je to tam větší, ale musíme být rychlí.
- Někdo se toho rychle ujme. - Ne.
To zapomeň. Do New Jersey se nestěhujeme.
Je to skvělá příležitost.
Když jsem chtěl víc zpětné vazby od pracovníků,
tak jsem očekával návrhy ve stylu,
že budete chtít do kafe sójové mléko.
A ne že řeknete, že chcete jít do New Jersey.
- Ale problém je, že nemůžeme... - AFC z Manhattanu nemůže.
Je to nóbl. Je to klasika.
New Jersey je druhá liga. Je to laciný.
Myslíš, že maso z Katz’s Deli chutná v New Jersey stejně?
- Jo. - Nejspíš jo, ne?
Ne, špatně. Nechutná.
Už samotné stěhování, Bruci, je drahé, takže...
Koukni, Bruci, podnikání je o prozíravosti.
Kdybychom se sbalili a odstěhovali do nějaké továrny na omáčky v Jersey
a stáhli ocas, něco by to o nás vypovídalo.
Něco to našim zákazníkům i konkurenci říká.
A to: „Podívejte se na nás. Jsme nuly.“
Chceš něco navrhnout?
Měl bys přemýšlet o nějakém dražším nájmu.
To by bylo chytré.
Jestli mě teď, vy finanční guruové, omluvíte, musím jít za pacienty.
Naštěstí to nejsou blázni jako Bruce.
Na. Vezmi to.
Poslyš, nechci dělat problémy.
Ale jde o vážnou věc.
Víš, že mi na téhle firmě záleží.
Byl jsem u toho, když do toho tvůj táta dával krev a pot.
Mám pocit, že mu dlužím, abych to tu udržel.
Já ti nevím. Já ti rozumím, Bruci,
ale asi musíme dát na odborníky.
Je to jeho branže. Ví, o čem mluví.
- Bože. Zajdi si za doktorem. - Ne.
Ne, doktor všechno akorát zhorší.
Je to jako v servisu. Pokaždý něco najdou.
Stačilo. Jdu zavolat.
- Ne. - Nenechám tě umřít, Marty.
Nebudu utrácet za šaty na pohřeb, kterýmu se dá vyhnout.
Máte kýlu. Budete muset na operaci, aby to zašili.
Na operaci? Na opravdickou operaci?
Obávám se, že ano. A co nejdříve.
Dobrá zpráva je, že to je jednoduché a není se čeho bát.
Aha, to asi je dobrá zpráva.
Bude to rychlé? Stihne se to za den?
Ne tak docela. Musíme se dostat hluboko.
Budete tu, aby se do stehů nedostala infekce.
- Do stehů? - Nebudete o nich vědět.
Po anestezii vám bude moc dobře.
Po anestezii? Co? Počkat. To nezní tak jednoduše.
A jak dlouho budu v nemocnici?
Mám spoustu závazků, co musím řešit.
Jaké přesně?
No... Okruh svých věrných.
Spoléhají na mě.
Jste politik?
Ne, použil jsem špatné slovo.
Lidi potřebují, abych byl zdravý.
Nebude to na dlouho. Jen na pár dní.
A pak samozřejmě bude období zotavování.
Období zotavování?
Bože můj.
Dobře, tak já asi...
Asi budu muset vyřešit závěť.
Pane Markowitzi, ujišťuji vás, že je to rutinní záležitost.
Všechno vám tam dovnitř vrátíme a odejdete.
Jasně. Dobře.
Přemýšlel jsem, Marty, že celá ta scénka s Brucem mi byla nepříjemná.
Scénka s Brucem? Jaká?
To stěhování do Jersey.
Nemám na negativitu čas.
Je toxická.
A tvým úzkostem nesvědčí.
Já ti nevím. Přijde mi...
Víš ty co?
Vypršel nám čas.
- Jasně. - Jo.
Co se týče těch koiů,
mají problém s parazity na žábrách,
takže potřebují trochu víc péče než obvykle.
Můžu tě poprosit, abys do jezírka dal formalinové kapky, až tam budeš
- na víkend? - Jasně.
- Jo. - Super.
Co se týče krmení,
tak jim prázdninové krmivo bude na pár dní stačit,
ale mohl bys jim tam dát jednu odměrku spiruliny jako takovou víkendovou dobrotu.
Jsou to takové jejich víkendové palačinky.
Vše je v domě pro hosty.
Napsal jsem ti to.
Jasně.
Jo a kdybych to nepřežil,
slíbíš mi, že o ně bude postaráno?
To myslíš vážně? No tak.
Nebudeme z toho dělat vědu, ne?
Je to kýla. To je jak trhání mandlí.
Holkám to dělali taky, když byly malý, a byly v pohodě.
Koukali jsme na Knihu džunglí, jedli zmrzku a želé.
To zvládneš. Jsi v dobrých rukou.
A tvé rybičky taky.
Znamenají pro tebe hodně, takže i pro mě.
Toho si vážím.
Pojď sem.
To je kýla, nebo mě jenom rád vidíš?
No tak.
Rád blbnu.
- Tak jo. - Jo.
Tak zatím.
Nakonec potřebujeme kontakt na nejbližší osobu.
Je to jenom formalita pro případ nouze.
Rodiče? Žena? Děti? Sourozenci? Kdokoliv.
Ike Herschkopf.
H-E-R-S-C-H-K-O-P-F.
Dobře. Hodně štěstí.
Vedl sis skvěle, Marty.
Je to dobré. Zotavujete se.
Dobře.
Doktor nařídil udělat krevní obraz.
Zjistíme, jestli máte dost železa
- a jestli nemáte infekci. - Dobře.
- Nějaké dotazy? - Ano...
- Návštěvní doba je od 9:00 do 17:00, že? - Ano.
Jak vám je?
No...
Mám dotaz.
Lidi, co chodí na návštěvu, musejí být nějak schváleni?
Jak to funguje?
Musí to být schváleno písemně?
Ústně? Protože já klidně...
Zvýšíme dávku léků, ano?
Ne, potřebuju být vzhůru, kdyby náhodou přišel.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Potřebuji s vámi projít něco ohledně pojištění.
Je možné, že tady nemám telefonní signál?
Jen abych nepřišel o nějakou návštěvu, která by se mi chtěla dovolat.
Můžu se kouknout na váš mobil?
Tak.
Haló? Doktore Ikeu?
Ne, to máte...
Ne, to máte špatné číslo. Jo.
Jo. Dobrý.
Pane Markowitzi, máte návštěvu.
Opravdu?
- Díky. - Není zač.
Dobré odpoledne, pane.
S kamarády dnes předčítáme seniorům.
Chcete, abych vám něco četl?
„Vídal jsem to pořád dokola.
Jak chlap mluví s jiným a je jedno,
jestli neslyší nebo nerozumí.
Jde o to, že je jedno, jestli mluví nebo ne.
Jde o to, že s někým jsou.“
Proč tady jsi, Terrele?
Tobě na mně nezáleží, ne?
Ne, jste v pohodě. Jste fajn.
- Fajn, jo? - Jo.
Ne.
Nejsem fajn.
Popravdě, proč tu jsi?
Popravdě si potřebuju něco napsat do přihlášky na vysokou.
Buď tohle, nebo hraní v kapele, což nesnáším, takže...
To nesnáší všichni.
No, aspoň jsi upřímný.
Toho se drž.
Takže...
Chcete, abych vám dál četl, pane, nebo...
Víš ty co? Jo. Proč ne?
Děkuju ti, Terrele.
„Jasně, můžete si házet podkovami až do tmy,
ale pak si budete muset číst.
Knížky jsou nanic.
Člověk potřebuje s někým být.
Člověk zešílí, když nikoho nemá.
Je jedno, kdo to je. Hlavně, že je s vámi.
Říkám vám, když je člověk moc sám, onemocní.“
Můžeš přestat, Terrele.
Děkuju.
Pane Markowitzi?
Pane Markowitzi!
Nemůžete odejít.
Vraťte se. Pane!
Co si myslíte, že děláte, pane Markowitzi?
Do prdele.
Všichni k zemi!
- Neříkej to, ani si to nemysli. - Co?
- Už s tebou hrát nebudu. - Proč?
Proč? To nebyl golf, ale spíš hokej. Bál jsem se o vlastní život.
Byli jste už ve vířivce? Měli byste to zkusit.
- A trefíš tam i ty. - Měl bych tě...
Vidělas sluneční hodiny?
- Ne. - Ne? Koukni.
Jsou 11 metrů vysoké.
Musel jsem kvůli tomu pokácet strom a dát to sem jeřábem.
- Úžasný. - Jo.
- Víš, jaký je čas? - Ne.
- Čas na koktejl. - Na to nepotřebuješ hodiny.
To ne.
To zajisté ne.
Už jste hrály ty obří šachy?
Prosím, zahrajte si.
Marty, kocoure, proč ses oblíkl tak oficiálně?
Není to formální party.
Musíme si promluvit.
Jo, jasně. Tak pojď. Pojďme...
Marty, jde ti vidět zadek.
Na. Tumáš.
- Tak. - Kdo to je?
To je kuchař Pete. Najal jsem ho na tuhle party.
Vařil pro Kevina Bacona a Kyru Sedgwick.
Je dobrej, ale na Martyho nemá.
Tak jo.
Co se děje?
Většinu z posledních třiceti let života...
...jsem věnoval tobě.
Každý víkend, každý svátek a všechno.
A ty sis nenašel ani čas na to,
abys během čtyř dní za mnou zašel na návštěvu?
Abys mi zavolal?
Aby ses zeptal, jak mi je, během jednoho z nejhorších zážitků v životě?
Vím, že do tebe nacpali plno prášků, Marty,
a že moc nevážíš, takže to účinkuje hodně.
Chtěl jsi snad, abych přišel do nemocnice,
abychom si dali želé a zmrzku,
- a koukali se na Knihu džunglí? - Proč?
Proč jsi nepřišel?
Já myslel, že jsme rodina.
To myslíš vážně?
Marty, mám strach, že to myslíš vážně.
Něco musíš vědět. Něco musíš slyšet.
Udělal bych pro tebe cokoliv. Cokoliv.
Hned co jsi mi o tom zákroku řekl,
jsem druhý den zavolal na NYU Langone.
Řekl jsem, že jsme rodina.
To lůžko v nemocnici a soukromý pokoj zařídil asi tak kdo? Já.
Nechápu, že sis myslel, že jsem nic neudělal...
Po všech těch letech mě vnímáš právě takhle?
Jenom mě překvapilo, že jsi nepřišel.
A proč jsi mě o to nepoprosil? To myslíš, že jsem takovej šmejd,
že bych nepřišel a... Proč jsi neřekl
„Ikeu, moc by pro mě znamenalo, kdyby ses tu stavil“? Neumím číst myšlenky.
- A proč... - Říkáš, že jsi byl při mě skoro 30 let.
Já bych to řekl stejně.
Když tě Debbie a tvá sestra chtěly připravit o prachy po smrti tvých rodičů,
kdo byl u toho?
A co jak AFC chtěla růst a expandovat?
Kdo ti dal tu příležitost?
Když jsi dostal infarkt,
kdo tě zachránil a držel za ruku v sanitce?
Kdo ti zachránil život?
Marty...
Tohle je loajalita.
Je to láska.
Udělal bych pro tebe cokoliv. Jsi můj.
Budu tady pro tebe vždycky.
Máš naprostou pravdu.
Promiň.
- Promiň. - Pojď za mnou, ty blázínku.
Pojď.
Marty. Já tě miluju. Jsi můj bratr.
Slyšíš?
- Posloucháš mě? - Jo.
Fajn.
Běž se prosím tě převlíct a dáme si sraz u bazénu, jo?
Dobře.
Tak jo.
Sázky uzavřeny. Skáču.
Ty jo.
Vydělal sis stovku.
...protože tě máma držela doma.
Půjdeme tamhle. Je tam klimatizace.
Máme stovky filmů, co vyhrály Oscara.
Pozor, míčky na bocciu.
- Ahoj, zlato. - Ahoj.
Bavíš se?
Super.
Mohla bys to říct svýmu obličeji?
Co?
Změníš svůj výraz, aby byl ve tvaru, který vyjadřuje aspoň nějakou radost?
- Naser si, Ikeu. - No tak.
Dělám si srandu. Vypadáš úchvatně.
Mám strach o Martyho. Co je s ním?
Co? Nic. Je v pohodě.
Je mimo z té operace, ale je v pohodě.
Nepřipadá mi v pohodě.
Možná bychom to měli ukončit, aby si odpočinul.
Ukončit? Nezbláznila ses? Dorazila Lisa Rinna.
Nedoneseme mu nějaké jídlo?
Jasně, když myslíš. Ale jeden z nás se musí starat o hosty.
Já vím, ale já ti nevím.
Měli bychom to zrušit a poslat lidi domů. Není v pořádku.
S tebou není žádná sranda.
Nebuď směšná, Bonnie. Jo?
Už jednu směšnou ženu mám. Je to Marty.
Tos říkat nemusel.
Stu, drž se od toho kamene dál.
Vždycky se zasekneš u toho kruhu.
Chyběl jsem vám?
No, vy mně taky.
To je od vás milé.
Kde je Adam? Co jeho paraziti?
Stu, kde je Adam?
Kde...
Kde je?
Adame?
Kde sakra je? Adame?
Co?
To ne. Adame.
Ten zasranej rybí vrah.
Bratři? Pěkný hovno.
Promiň.
Hrozně moc se omlouvám.
- Liso, jsem Ike Herschkopf. - Zdravím.
Přišla jste.
- Moc vám to sluší. - Díky.
- Můžeme si udělat fotku? - Které tlačítko...
- To nahoře. - Já zmáčkl jiné.
- Zajdu si pro brýle, jo? - Ne, víte co...
Hej! Pojď sem.
Díky.
Pojď nás vyfotit.
- Bavíte se? Skvělé. - Bavím. Máte krásný dům.
Děkuji.
- Hurá! - Skvělé.
Ukážu vám své krávy.
Jsou z galerie z města.
- Aha. - Jsou nezvyklé.
Posbírej ty mokré ručníky, jo?
Tady. Je to bomba.
Hej, Marty, jsi v pořádku?
Bolí tě něco?
No, však to znáš.
Jo.
Můžu ti něco donést?
Už toho mám dost.
Cože?
Už dál nemůžu.
Snažil jsem se, Bonnie.
Hrozně dlouho.
Potřebuješ něco?
Nechala jsem v koupelně ambien.
Co tam sleduješ?
Asi to byla hustá party.
Trávník je totálně zničený.
No, osm hodin pití zadarmo s tvými kamarády není dobrá kombinace.
- Nemůžu... - Naši kamarádi.
Tví kamarádi.
Marty bude mít práci. Zítra to zařídí. Já to zvládnu.
Myslím, že to není dobrý nápad. Právě přijel z nemocnice.
Ležel tam v posteli, nudil se a zoufale se chtěl odtamtud dostat.
Má to rád.
Je to pro něj terapie.
Nemůžu za to, že nám jeho nejoblíbenější činnost občas pomůže.
Slyšelas, že šel Jacob do...
Dobré spaní, kamaráde.
Promiň, že jsem tě neochránil.
Protože to tak je, Claire. Je to narušení vašeho soukromí.
Uděláme tohle. Jste připravena?
- Ano? Tak jo. - Ano.
Zablokujete na Facebooku své rodiče.
Už žádné příspěvky na zeď.
- Žádné šťouchání. Žádné označování. - Určitě? Já...
Ano, určitě. Jsou to toxičtí lidé
a potřebují se poučit, že když vás budou zneužívat,
bude to mít následky.
Jo, asi máte pravdu. Že? Jo.
- Děkuji, pane doktore. - Neděkujte. Je to má práce.
A bohužel nám vypršel čas.
Dokonce jsme i pár minut přetáhli.
Koukněte,
zavolejte mi tento týden, jestli budete chtít víc schůzek.
Je to velký krok.
A myslím, že mě ještě budete potřebovat, abych vám s tím pomohl.
Dobře. Děkuji.
- Rád jsem vás viděl, Claire. - Jo.
Ahoj, Marty, máš zpoždění. Je 11:20.
A chtěl jsem zjistit, jestli je všechno v pořádku.
Trčíš někde v zácpě?
Máme mít sezení. Snad se brzy uvidíme.
Na roh 35. a 7. a vyhněte se 5. avenue.
- Je to hrůza. - Jo.
Přednáškové turné mě zajímá.
Cestuji moc rád.
Asi jo. Jo. Probereme to pak.
Dobře. A rádi bychom příští zimu využili vaše pozvání do Stowe.
To zní skvěle.
No, je tam... Jo.
Dennisi, zavolám později.
AFC, přejete si?
Chci mluvit s Martym, prosím.
Marty tady teď není, ale můžu mu předat vzkaz.
- Potřebuju s ním mluvit. - Jo.
Jasně. Řeknu mu, ať ti zavolá.
Bože můj. Kdo v tuto hodinu jezdí přes most?
Takovýmhle tempem tam budem až o šabatu. Kurva!
Díky.
- Nechci to vyhodit. - Sleduj. Co... Ne.
- Protože to je úplně nové. - Ahoj, Cathy.
Rád tě vidím. Mohla bys mi říct, kde je Marty, prosím?
Kašli na to. Najdu si ho sám.
- Jak je? - Ahoj, Marty.
Rád tě vidím.
Co...
Co se děje?
- Nic. Jenom vybalujeme. - To vidím.
Mám ruce pořezané od kartonu. Vidíš?
- To musí bolet. - Jo. Trochu jo.
Bruci, nechal bys nás chvilku o samotě, prosím?
Co...
Co se děje?
No, Marty...
...děje se spoustu věcí.
Třeba: Kdy jste se přestěhovali?
Před pár dny.
Ale věděl jsi, že se přestěhujeme.
Bylo to třeba.
Nájem ve městě nás potápěl.
Já myslel, že jsme se rozhodli, že město neopustíme.
No...
Vím, že ty ses rozhodl, že ho nechceš opustit.
Ale já se rozhodl, že je třeba se přestěhovat, aby to firma přežila.
A protože to je moje firma,
tak jsem se rozhodl,
že...
...že to je moje rozhodnutí. Takže jsme tady.
A je to tu docela fajn.
- Je tu plno místa a světla. - Jo.
Jsou to hotové americké Benátky.
Promluvíme si v tvé kanceláři?
Jo, tohle...
Už nemáme soukromé kanceláře.
Jo, pojali jsme to teď otevřeněji.
Marty.
To je... ostuda.
- Proč? - Ty...
Tohle všechno...
Udělal jsi veliký krok zpátky.
Nepřemýšlíš, Marty.
Já pro tebe chtěl to nejlepší.
A bolí mě, když vidím, jak si takhle ubližuješ.
- Vážně? - Jo, vážně.
Fakt to myslím vážně.
Víš, že jsem teď strávil dvě hodiny na mostě GW?
Ani Georgi Washingtonovi netrvalo tak dlouho, než přeplul Hudson.
Delaware.
- Co? - Přeplul Delaware.
To je to známé přeplutí.
- Já vím. - Delaware.
Byl to prezident. Přeplul plno řek, sakra.
Jak asi myslíš, že se dostal na Manhattan?
- Že jel vlakem? - No jo.
Něco ti řeknu. Tohle je neudržitelné.
Je to neudržitelné!
Jak myslíš, že mám AFC pomáhat,
když se sem seru dvě hodiny?
Je to mrhání penězi, Marty.
Je to mrhání tvými penězi.
Tak sem nejezdi.
Co prosím?
Jestli je to takový problém...
...tak sem radši nejezdi.
Marty?
- Dáváš mi padáka? - Ne.
Jistěže ne.
To je dobře, protože...
Dává ti ho Norman Horowitz.
- Jo! Marty. - Marty!
Pěkně, Marty!
Marty!
Díky.
Překlad titulků: Karel Himmer