Vänd dig om. Upp med händerna!
Ser man på.
Precis som jag trodde.
Ganska uppenbart när man tänker på det.
Inte för mig, chefen. Jag inte veta.
Alla med alibi är alltid misstänkta, Markowitz.
Var har du lärt dig allt, jefe?
Vänta? Är jag sidekicken?
Ja. Du är sidekicken.
Tack. Jag vet inte vad jag ska säga.
Så lite så. Så, ska vi börja om från början?
Ja? Okej.
Ser man på.
Precis som jag trodde.
Ganska uppenbart när...
Vad är grejen med accenterna?
Du är puertorican.
Se där. Inte illa.
Så ja. Okej.
Ser man på.
Precis som jag trodde.
Han såg ljuset slockna i mannens ögon.
Livskraftens återtåg från kroppen verkade sammanfalla
med tömningen av hans tarmar i gabardinbyxorna.
"...i gabardinbyxorna."
Inom kort...
"Inom kort..."
-...hängde den ruttna träckstanken... -"...hängde den ruttna träckstanken..."
...i luften som...
...en död älskares ande.
"...i luften som en död älskares ande."
Får du med allt?
Du måste hänga med i prosans rytm.
Det är som jazz.
- Ja. Jo, jo. -Är du med?
Jag är med.
"Ännu en dag, ännu en dollar", som han brukade säga.
"...ännu en dollar..."
Han vände på klacken och gick ut.
Ännu en dag,
-ännu ett fall löst. -"Ännu en dag... Fall löst."
Slut.
"Slut."
Eller är det?
Är det inte det?
Jag menar bara...
Kanske dr Kessler inte är lika död som han verkar.
Wow. Aldrig.
- Underbart. - Där har vi det.
Bok nio i "Some like it"-serien är färdig.
Otroligt.
Och skicka allt till förlaget?
Jag tror så. Det är bättre som en serie.
Men det är den här sista boken som fångar dem.
- Ja. - Den ultimata bladvändaren.
Men viktigast av allt: den kommer att sälja.
Det är allt som förläggare bryr sig om.
Att få folk att läsa.
Aj.
Magen gör ont när jag gör så.
Och mitt huvud gör ont när jag gör så här.
Jag skrev precis en roman.
Men det har pågått i veckor.
Dina magproblem kanske är tillbaka.
Det känns annorlunda.
Det låter konstigt, men jag kan inte fisa.
Fast det känns som att jag måste.
Och om jag hostar känns det som att jag bajsar på mig.
Okej. Ja. För mycket information.
Tack.
BASERAD PÅ PODDEN AV WONDERY OCH BLOOMBERG
Marty, mår du bra?
Jag har bara lite ont när jag rör mig.
Eller inte rör mig.
Eller andas.
Det låter inte vidare bra. Sätt dig. Jag hämtar vatten.
Nej, nej. Jag kan inte. Vi har för fullt upp.
Du hade inte för fullt upp för att ha en hjärtattack tidigare.
Jag tänker inte låta det hända igen. Sitt.
Du, jag vet att tajmingen kanske är dålig,
men jag vill prata med dig
om lite finansiella saker.
Bruce, kan du bara mejla Norman Horowitz om det?
Det är brådskande.
Och det vore lättare att prata med dig för att du är här.
Läget, Bruce?
Jag tänkte bara...
Det är lugnt. Vi tar det sen.
Problem?
Nej, nej. Inga problem.
Det låter inte så.
Kom igen, Bruce. Du kan säga allt.
Jag såg över årets inkomster och utgifter, och...
Vi har ett problem.
Vi säger inte "problem" på AFC. Vi använder ordet "lösning".
Men ibland måste man känna till problemet för att hitta en lösning.
Okej, tack, Cathy. Det räcker.
Problemet är att intäkterna har gått ner och hyran upp.
- Vi har inte råd att vara här. - Vet du vad?
Det låter som nåt för Norman Horowitz.
Jag måste vara ärlig. Det knäcker oss. Sex månader till så är vi körda.
Det enda jag hör är ordet "problem".
Men han har en lösning.
Okej. Börja med det nästa gång.
Jag hörde att Lea & Perrins fabrik
i Fair Lawn i New Jersey står tom.
Vi kan flytta dit och hyra stället för halva priset.
Fabriken är stor, men vi måste vara snabba.
- Den försvinner fort. - Nej.
Glöm det. Vi flyttar inte till New Jersey.
Det är en bra möjlighet.
Alltså, när jag uppmuntrade till mer feedback från arbetarna
tänkte jag mig mer som: "Kan vi få laktosfri grädde till kaffet?"
Inte: "Jag vet!
Vi raserar firman och flyttar."
- Men vi kan inte... - AFC lämnar inte Manhattan.
Det är högklassigt. Klassiskt.
New Jersey är billigt.
Tror du att pastramin smakar lika gott i New Jersey?
- Ja. - Troligtvis, ja.
Fel. Det gör den inte.
Bara att flytta är dyrt, Bruce. Så...
Affärer handlar bara om uppfattning.
Om vi flyttar till nån såsfabrik i New Jersey
med slangen mellan bena, skickar det ett budskap.
Både till våra kunder och konkurrenter.
Det säger: "Titta på oss. Vi är förlorare."
Vill du föreslå nåt?
Kanske vi borde flytta till ett dyrare ställe.
Det vore smart.
Om finansgenierna ursäktar har jag patienter att träffa.
Lyckligtvis ingen lika galen som Bruce.
Här. Ta det.
Du, jag vill inte orsaka problem.
Men det är allvarligt.
Du vet att jag bryr mig om firman.
Jag var här när din far slet för den.
Jag känner mig skyldig att hålla den vid liv.
Jag vet inte. Jag förstår vad du säger,
men... vi borde lyssna på experterna.
Det är hans värld. Han vet vad han pratar om.
- Det... Herregud. Gå till en läkare. - Nej.
Nej, nej. Läkare gör det bara värre.
Det är som att serva bilen. De hittar alltid nåt.
Det räcker. Jag ringer.
- Nej. - Jag tänker inte låta dig dö.
Jag köper inte en ny klänning för en begravning som kan undvikas.
Du har bråck. Det måste opereras för att stängas.
Opereras? Med kniv och så?
Jag är rädd för det, och det snarast.
De goda nyheterna är att det är ett enkelt ingrepp.
Det är väl goda nyheter.
Så, in och ut? På samma dag?
Inte precis. Det är ganska djupt.
Du blir här så att suturen inte infekteras.
Suturen?
De känns inte.
Du vaknar skönt efter anestesin.
Anestesi? Va? Vänta lite. Det här låter inte enkelt.
Hur länge blir jag inlagd?
Jag har många skyldigheter.
Hurdana?
Du vet... Mina väljare.
De räknar med mig.
Du är politiker.
Nej, jag använde nog ordet fel.
Folk behöver mig bara.
Inte vidare länge. Några dagar.
Sen blir det förstås en konvalescens.
En konvalescens?
Herregud.
Okej, nå, jag måste väl...
Jag får väl skriva testamente då.
Mr Markowitz, det här är en rutinoperation.
Vi ställer allt tillrätta snabbt.
Visst. Okej.
Jag har funderat på en sak, Marty. Grejen med Bruce kändes fel.
Grejen med Bruce? Vilken grej?
Flytten till Jersey.
Jag har inte tid för negativitet. Det är giftigt.
Det är dåligt för din ångest.
Jag vet inte. Jag tror bara...
Vet du vad?
Vi har slut på tid.
-Åh, just det. - Ja.
Så, angående koikarpen.
De har parasitproblem i gälarna,
så de behöver lite mer vård än vanligt.
Kan du droppa formalin i dammen
- så fort du kommer dit i helgen? - Visst.
- Ja. - Toppen.
Angående matningen:
Jag tror att det långsamma blocket räcker några dagar till,
men du kan lägga till en noga måttad mängd spirulinaalger som snacks till helgen.
Se det som deras lördagsgodis.
Allt är märkt i gäststugan.
Och jag skrev ner det.
Okej.
Och... om jag inte klarar mig...
...kan du bara se till att de tas omhand?
Seriöst? Kom igen.
Gör inte det här till en stor grej.
Det är bråck. Det är som att ta ut tonsillerna.
Flickorna tog ut dem när de var små, och det gick bra.
Vi såg Djungelboken och åt glass.
Du klarar dig. Du är i goda händer.
Din fisk med.
De är viktiga för dig, så de är viktiga för mig.
Tack.
Kom här.
Är det ett bråck eller är du bara glad att se mig?
Lägg av.
Jag tramsar bara.
- All right. - Okej.
Hörs sen.
Vi behöver bara veta dina anhöriga.
En formalitet, i nödfall.
Föräldrar? Fru? Barn? Syskon? Vem som helst.
Ike Herschkopf.
H-E-R-S-C-H-K-O-P-F.
Toppen. Lycka till.
Du var duktig, Marty.
Det är okej. Du är på uppvaket.
Okej.
Doktorn begärde blodstatus.
Vi ska kontrollera järnnivåerna
- och kolla efter infektioner. - Okej.
- Några frågor, raring? - Ja.
- Besökstiden är 9–17, va? - Det stämmer.
Hur känns det?
Du vet.
En fråga.
Måste jag godkänna mina besökare i förväg?
Vad är själva processen?
Görs det skriftligt?
- Muntligt? För jag kan gärna... - Jag ska höja medicineringen.
Nej, nej. Jag måste vara vaken ifall han kommer.
- God morgon. - God morgon.
Jag måste bara gå igenom några detaljer i försäkringen.
Är det möjligt att jag inte har mobilmottagning här?
Jag vill inte missa nån besökare som försöker få tag i mig.
Får jag kolla din mobil?
Okej.
Hallå? Dr Ike?
Nej, nej. Du...
Nej, det är fel nummer. Ja.
Ja. Nej. Okej.
Mr Markowitz? Du har besök.
Har jag?
- Tack, mannen. - Så lite så.
God dag, sir.
Mina vänner och jag läser för de äldre idag.
Vill du att jag läser för dig?
"Jag har sett det om och om igen.
En kille pratar med en annan, och det kvittar
om han hör eller förstår.
Grejen är att de antingen pratar eller sitter i tystnad.
De umgås bara med en annan kille."
Vad gör du här, Terrel?
Du bryr dig inte om mig, eller hur?
Nej. Du är okej. Du är cool.
-Är jag cool? - Ja.
Nej.
Jag är inte cool.
Vad gör du här?
Ärligt talat behöver jag bara nåt för min collegeansökan.
Jag hatar marschorkestern, så...
Alla hatar marschorkestern.
Nå, du är åtminstone ärlig.
Sluta aldrig med det.
Så...
Ska jag fortsätta läsa, eller?
Vet du vad? Ja. Varför inte?
Tack, Terrel.
"Visst, man kan kasta hästsko tills det blir mörkt,
men sen måste man läsa.
Böcker är inget bra.
Man behöver nån vid sin sida.
Man blir galen ensam.
Det spelar ingen roll vem, så länge han är med dig.
Blir man för ensam, blir man sjuk."
Du kan stanna där, Terrel.
Tack.
Mr Markowitz?
Du får inte gå!
Kom tillbaka! Sir!
Vad tror du att du gör? Mr Markowitz!
Helvete.
Ducka, allihop!
- Säg det inte. Tänkt det inte ens. - Vad?
- Jag golfar inte med dig igen. - Hur så?
Hur så? Det var inte golf. Det var mer som hockey.
Jag fruktade för mitt liv.
Har du testat badtunnan än? Du borde det.
- Inte ens du kan missa den. - Jag borde...
Har du sett soluret?
- Nej. - Inte? Här, titta.
Tio meter hög.
Jag var tvungen att hugga ner ett träd och lyfta hit den med kran.
- Otroligt. - Visst?
- Vet du hur dags det är? - Nej.
Cocktaildags.
Det behövs inget solur för det.
Nej då.
Verkligen inte.
Har ni spelat jätteschack?
Gå och spela lite jätteschack.
Marty, gubben. Varför så uppklädd?
Det är ingen formell fest.
Vi måste prata.
Visst. Självklart. Kom. Vi...
Marty, din rumpa tittar fram.
Här. Okej.
- All right. - Vem är det?
Det är Pete. Jag anlitade honom till festen.
Han har kockat åt Kevin Bacon och Kyra Sedgwick.
Han är bra, men inte lika bra som du.
All right.
Vad pågår?
De senaste tre årtiondena...
...har jag vigt åt dig.
Varje helg, varje högtid, allt.
Och du kunde inte ta dig tid att besöka mig på fyra dagar?
Eller ringa?
Eller titta till mig under ett av mitt livs värsta upplevelser?
Okej, jag vet att du är full av läkemedel, så jag antar att du är hårt påverkad.
Jag förstår int... Ville du att jag skulle komma med glass,
- mysa och se på Djungelboken? - Varför?
Varför kom du inte?
Jag trodde vi var familj.
Menar du allvar?
Jag oroar mig över att du menar allvar.
Du behöver veta det här.
Jag gör vad som helst för dig.
När du berättade om ingreppet
ringde jag mina kontakter på NYU Langone dagen efter. Jag sa att vi är familj.
Sängplatsen, ditt privata rum...
Vem tror du att gjorde det? Jag.
Jag fattar inte att du trodde det.
Efter alla dessa år, är det så du ser mig?
Jag blev bara överraskad att du inte kom.
Varför bad du mig bara inte? Är jag så tölpig?
Tror du inte att jag skulle... Varför sa du inte:
"Ike, det betyder mycket om du hälsar på"? Jag kan inte läsa tankar.
- Men varför... - Och att du har varit vid min sida
i tre årtionden?
Jag vill hävda samma sak.
När Debbie och din syster försökte tömma ditt konto, vem var där?
Och när AFC ville expandera?
Vem gav dig den möjligheten?
När du fick en hjärtattack,
vem satt och höll din hand i ambulansen?
Vem räddade ditt liv?
Marty...
Det är lojalitet.
Det är kärlek.
Jag gör allt för dig. Du är min kille.
Jag ställer alltid upp.
Du har helt rätt.
Förlåt.
- Förlåt. - Kom här, din dåre.
Kom...
Marty. Jag älskar dig. Du är min broder.
Hör du det?
- Lyssnar du? - Ja.
Bra.
Ta av dig din gräsliga outfit och möt mig vid poolen.
Okej då.
Okej.
Pengarna på banken. Redo? Hoppa.
Han är het.
Du vann just 100 spänn.
...för att din mamma aldrig lät dig leka i solen.
Vi går in här. Det finns luftkonditionering.
Det finns hundratals filmer, bara Oscarsvinnare.
Akta boulekloten.
- Hej, älskling. - Hej.
Har du kul?
- Visst. -Åh, härligt.
Säg det till ditt ansikte.
Va?
Du kanske kan arrangera dina drag så att de uttrycker nån form av glädje.
- Skit ner dig. - Kom igen.
Jag skojar. Du är så fin.
Jag är orolig. Vad är det med Marty?
Va? Inget. Han mår bra.
Bara lite snurrig efter operationen.
Han verkar inte må bra.
Vi kanske borde avrunda och låta honom vila.
Avrunda? Är du knäpp? Lisa Rinna kom just.
Borde vi ge honom lite mat?
Visst. Jag vet inte. Om du tror det. Men nån måste vara värd.
Jag vet inte jag.
Vi borde skicka hem alla. Han mår inte bra.
Vad är du, rolighetspolisen? Var inte fånig, Bonnie.
Jag har redan en fånig fru. Han heter Marty Markowitz.
Som om jag inte vet det.
Stu, bort från stenen.
Du fastnar alltid i rondellen.
Har ni saknat mig?
Jag har saknat er med.
Det var snällt sagt.
Var är Adam? Hur mår han?
Stu, var är Adam?
Var...
Var är han?
Adam?
Var fan är han? Ada...
Vad?
Åh, nej. Adam.
Adam.
Jävla fiskmördare.
"Bröder." Så fan heller.
Förlåt.
Jag är så ledsen.
- Lisa. Ike Herschkopf. - Hej.
Kul att du kom.
- Förtjusande som alltid. - Tack.
- Vad sägs om ett snabbt foto? - Vilken knapp är...
-Överst. - Jag tryckte fel.
- Får jag ta mina brillor? - Nej. Det är okej.
Du! Kom.
Tack.
Kom. Kan du ta en bild av oss?
- Har du kul? - Verkligen. Underbart hus.
Tack.
- Det gick! - Toppen.
Du måste se kossorna.
Från ett galleri i stan.
- Okej. - De är så kul.
Ta hand om de blöta handdukarna.
Här borta. De är så bra.
Marty? Allt väl?
Har du ont?
Du vet.
Ja.
Vill du ha nåt?
Jag har fått nog.
Va?
Jag orkar inte.
Jag har försökt.
Så länge.
Behöver du nåt?
Jag glömde sömnpillren på toan.
Vad tittar du på?
En fest att minnas, tydligen.
Gräsmattan är förstörd.
Nå, åtta timmars öppen bar med dina vänner gör sånt.
- Jag får inte... - Våra vänner.
Dina vänner.
Marty har visst mycket att göra imorgon.
Det är nog ingen bra idé. Han lämnade precis sjukhuset.
Han har varit sängliggande, uttråkad, desperat att komma ut.
Han gillar det.
Det är terapeutiskt.
Det är inte mitt fel att han älskar att hjälpa oss ibland.
Hörde du att Jacob gick till...
Sov gott, min vän.
Förlåt att jag inte kunde skydda dig.
Det är för att det är så, Claire. Det är intrång i privatlivet.
Så här ska vi göra. Redo?
- Redo? - Ja.
Du ska blocka dina föräldrar på Facebook.
Inga fler inlägg.
- Inga fler puffar. Inga taggar. - Verkligen? Jag...
Ja, verkligen. De är giftiga.
De måste lära sig att om de tänker utnyttja dig,
blir det konsekvenser.
Alltså, du har nog rätt. Eller hur? Ja.
- Tack. - Tacka inte mig.
Det är mitt jobb.
Och... tyvärr har vi slut på tid.
Vi gick några minuter över.
Men... hör på.
Ring mig i veckan om du vill boka fler tider.
Det här är ett stort steg.
Du behöver nog min vägledning några gånger till.
Okej. Tack.
- Kul att ses som vanligt. - Ja.
Hej, Marty. Du är sen. Hon är 11:20.
Och... jag ville bara kolla att allt är okej.
Sitter du fast i trafiken?
Vi har en tid. Hoppas vi ses snart.
Hörnet 35th och 7th. Och undvik 5th Avenue.
- Den är hemsk. - Okej.
Jag är intresserad av föreläsningar. Jag älskar att resa.
Visst. Okej. Vi pratar om det sen.
Toppen. Och vi kommer gärna och besöker Stowe nästa vinter.
Låter underbart.
Tja, det finns... Ja.
Dennis, jag får återkomma.
AFC. Hur kan jag stå till tjänst?
Jag vill prata med Marty.
Marty är inte tillgänglig nu, men du kan lämna ett meddelande.
- Jag måste prata med Marty. -Ja.
Visst. Jag ber honom ringa upp.
Herregud! Vem tar bron vid den här tiden?
I den här takten är vi framme på lördag. Helvete!
Tack.
- Jag vill inte slänga den. - Kolla. Nej då.
- För den är helt ny. - Hej, Cathy.
Kul att ses. Var är Marty?
Glöm det. Jag hittar honom själv.
- Läget? - Hej, Marty.
Kul att ses.
Vad...
Vad händer?
- Inget. Vi packar bara upp. - Jag ser det.
Jag har sår överallt från pappen.
- Det gör nog ont. - Ja. Lite.
Bruce, ursäktar du oss en stund?
Vad...
Vad händer?
Nå, Marty...
Mycket händer.
När flyttade du?
Några dagar sen.
Men du visste att vi flyttar.
Vi måste.
Hyran tog kål på oss.
Bestämde vi inte att vi skulle stanna i stan?
Tja,
jag vet att du bestämde att du inte ville det.
Men jag bestämde att vi måste, för att inte gå i konkurs.
Och då det är mitt företag,
bestämde jag...
...att...
...att det var beslutet. Så här är vi.
Och det är ganska fint.
- Titta på allt utrymme och ljus. - Ja.
Det är USA:s Venedig.
Kan vi prata på kontoret?
Angående det...
Vi har inte privata kontor längre.
Det är mer öppen planlösning nu.
Åh, Marty.
Det här är... så synd.
- Varför? - Du.
Allt det här.
Det är ett stort steg bakåt.
Du tänker inte klart.
Jag tänker på ditt bästa.
Det skadar mig att se dig skada dig själv så här.
-Är det så? - Ja.
Det är så.
Visste du att jag satt fast på Washingtonbron i två timmar?
Washington själv tog inte så länge på sig att korsa Hudsonfloden.
Delaware.
- Va? - Han korsade Delawarefloden.
Det är hans kända korsning.
- Jag vet. - Det var Delaware.
Han var president. Han korsade många jävla floder.
Hur tror du att han kom till Manhattan?
- Tog han tåget? - Okej.
Det här arrangemanget är helt ohållbart.
Det är ohållbart!
Hur ska jag hjälpa AFC
om det tar mig två timmar att komma hit?
Det är ett slöseri med pengar.
Ett slöseri med dina pengar.
Kom inte, då.
Ursäkta?
Om det är så jobbigt,
kanske du inte borde komma.
Marty.
- Ger du mig sparken? - Nej.
Nej, självklart inte.
Bra. Bra, för att jag...
Men Norman Horowitz gör det.
- Ja! Ja, Marty! - Marty!
Snyggt, Marty.
Marty!
Tack.
Undertexter: Borgir Ahlström