Otoč sa. Ruky hore!
Ale, ale.
Presne ako som čakal.
Keď sa zamyslíš, je to jasné, ha?
Mne nebyť, šéfko. Ja nečakať to.
Každý, kto má alibi, je vždy podozrivý, Markowitz.
Odkiaľ to všetko viete, jefe?
Počkať. Ja som kumpán?
Áno, si kumpán.
Ďakujem pekne. Neviem, čo povedať.
Niet za čo. Dáme si to od začiatku?
Áno? Dobre.
Ale, ale.
Presne ako som čakal.
Keď sa zamyslíš...
Prečo mám ten prízvuk?
Si Portoričan.
Hej. To nebolo zlé.
Ide ti to. Dobre.
Ale, ale.
Presne ako som čakal.
Sledoval, ako mu z očí vyprchal život,
ako sa z jeho tela vytráca životná sila.
Zdalo sa, že sa to deje naraz
s vyprázdňovaním jeho čriev do jeho gabardénových nohavíc.
„...jeho gabardénových nohavíc.“
Onedlho...
„Onedlho...“
- ...sa vo vzduchu vznášal... - „...sa vo vzduchu vznášal...“
...hnilobný pach výkalov...
ako duch mŕtvej milenky.
„...hnilobný pach výkalov ako duch mŕtvej milenky.“
Máš to, Marty?
Musíš držať krok s rytmom prózy.
Je to ako jazz.
- Hej, áno. - Áno?
Mám to, mám to.
„Ďalší deň, ďalší dolár,“ ako hovorieval.
„...ďalší dolár...“
Otočil sa na päte a odišiel.
Ďalší deň,
- ďalší vyriešený prípad. - „Ďalší deň... Vyriešený prípad.“
Koniec.
„Koniec.“
Alebo nie?
Nie?
Iba hovorím,
že Dr. Kessler možno nie je taký mŕtvy, ako sa zdá.
Páni. Neverím.
- Skvelé. - A je to.
Deviata kniha zo série „Niekto to rád“ je hotová.
Neuveriteľné.
A všetko ide vydavateľovi?
Asi áno. Ako séria sa to číta lepšie.
Ale práve táto posledná kniha ich naozaj zaujme.
- Hej. - Stránky budú lietať.
Najdôležitejšie je, že sa bude predávať.
A koniec-koncov, vydavateľom nejde o nič iné.
Zaboriť nosy do kníh.
Au.
Bolí ma pri tom brucho.
A vieš ty čo? Mňa pri tomto bolí hlava.
Práve som napísal román.
Ale trvá to už pár týždňov.
Možno sa ti vracajú žalúdočné problémy.
Toto je iné.
Znie to čudne, ale nedokážem si prdnúť.
Aj keď cítim, že mi treba.
A keď zakašlem, mám pocit, že sa omylom pokakám.
Dobre, to je priveľa informácií.
Vďaka.
Psychiater odvedľa
PODĽA PODCASTU BLOOMBERG A WONDERY
Marty, si v poriadku?
Mám len trochu nepríjemný pocit, keď sa hýbem.
Alebo nehýbem.
Alebo keď dýcham.
To neznie dobre. Sadni si. Prinesiem ti vodu.
Nie, nemôžem. Máme veľa práce.
Nebol si príliš zaneprázdnený na infarkt.
Už si nás raz vystrašil.
Myslíš, že ti to dovolím znova? Sadaj.
Ahoj, počuj, viem, že toto nie je najlepší čas,
ale nepohovorili by sme si
o istých finančných záležitostiach?
Bruce, nemôžeš o tom poslať e-mail Normanovi Horowitzovi?
Je to naliehavé.
Je ľahšie prebrať to s tebou, lebo si tu.
Čo je, Bruce?
Iba som...
To nič. Preberieme to neskôr.
Problém?
Nie. Žiadny problém.
Znie to, akoby si nejaký mal.
No tak, Bruce. Môžeš povedať čokoľvek.
Kontroloval som tohtoročné účty
a zároveň aj výdavky a...
máme fakt problém.
V AFC nepoužívame slovo „problém“, iba slovo „riešenie“.
Áno, ale niekedy musíte poznať problém, aby ste našli riešenie.
Dobre, vďaka, Cathy. To stačí.
Naším problémom je, že zisky klesajú a nájomné v centre mesta stúpa.
- Nemáme na nájom. - Dobre, viete čo?
Toto je niečo pre Normana Horowitza.
Budem úprimný. Potápa nás to, dobre?
Ešte šesť mesiacov a budeme pod vodou. Je to tak.
Dobre, viete čo? Počujem iba „problém“.
Ale on má aj riešenie.
Dobre. Tak nabudúce začni s tým, prosím ťa.
Môj kontakt mi dal tip, že závod Lea & Perrins
vo Fair Lawn v New Jersey je prázdny.
Môžeme odísť a prenajať si to tam za menej než polovicu.
Je dvakrát taký veľký. Musíme byť rýchli.
- Prenajmú to rýchlo. - Nie.
Na to zabudni. Nepôjdeme do New Jersey.
Je to skvelá príležitosť.
Vieš, keď som povzbudzoval zamestnancov k spätnej väzbe,
čakal som niečo ako:
„Mohli by sme dostať bezlaktózovú smotanu?“
A nie: „Mám nápad.
Prečo sa nepresťahujeme do New Jersey?“
- Problémom je, že nemôžeme... - AFC z Manhattanu neodíde.
Je šik. Je klasika.
New Jersey je druhotriedne. Lacné.
Myslíte, že pastrami z Katz's Deli chutí v New Jersey rovnako?
- Áno. - Myslím, že áno.
Nesprávne. Nechutí.
Ale už samotné sťahovanie je nákladné. Takže...
Pozri, Bruce, podnikanie je predovšetkým o vnímaní.
Ak by sme sa zbalili a presťahovali do nejakej továrne na omáčku
so šmeklom medzi nohami, podáme tým správu.
Správu našim zákazníkom a aj konkurencii.
A bude v nej stáť: „Aha, pozrite na nás. Sme lúzri.“
Chcete navrhnúť ešte niečo?
Možno by sme mali ísť do drahšieho nájmu.
To by bolo múdre.
Teraz ma, finanční čarodejníci, ospravedlňte, mám pacientov.
Ešteže nie sú takí šialení ako Bruce.
Tu máš. Vezmi to.
Počuj, nechcem robiť problémy, dobre?
Ale je to vážne.
Vieš, že mi na tejto firme záleží.
Bol som pri tom, keď pre ňu tvoj otec potil krv.
Nemôže skrachovať, dlhujem mu to.
Neviem. Chápem, čo hovoríš, Bruce,
ale musíme počúvať experta.
Je to jeho svet. Vie, o čom hovorí.
- Kriste. Choď k doktorovi, dopekla. - Nie.
Nie, nie. Doktor to iba zhorší.
Je to ako dať auto do servisu. Vždy niečo nájdu.
To stačí. Zavolám mu.
- Nie. - Mne tu neumrieš, Marty.
Nebudem si kupovať nové šaty na pohreb, ktorému sa dá bez problémov vyhnúť.
Máte pruh. Na jeho odstránenie musíte podstúpiť operáciu.
Operáciu? Akože skutočnú operáciu?
Obávam sa, že áno. A čo najskôr.
Chvalabohu, je to jednoduché a nie je sa čoho obávať.
Tak to je dobrá správa.
Takže, dnu a von? V ten istý deň?
Nie celkom. Pôjdeme dosť hlboko.
Necháme si vás tu, či sa nezapália stehy.
Stehy?
Neucítite to.
Po anestézii sa budete cítiť príjemne.
Po anestézii? Čože? Počkať. To neznie jednoducho.
Ako dlho budem v nemocnici?
Musím sa postarať o veľa povinností.
Aký typ povinností?
Nuž, viete... Mojich voličov.
Rátajú so mnou.
Ste v úrade?
Nie, asi som to slovo nepoužil správne.
Musím byť zdravý pre ľudí.
Nebudete tu dlho. Iba pár dní.
A potom sa budete istý čas zotavovať.
Zotavovať?
Božemôj.
Dobre, asi teda...
Asi si musím spísať závet.
Pán Markowitz, uisťujem vás, že je to rutinná operácia.
Všetko prasknuté vrátime na miesto a môžete ísť.
Dobre. V poriadku.
Premýšľal som, Marty. Celá tá vec s Bruceom mi nesadla.
Tá vec s Bruceom? Aká?
Sťahovanie do Jersey.
Nemám čas na negativitu.
Je toxická.
A nie je dobrá pre tvoju úzkosť.
Neviem. Myslím...
Vieš ty čo?
Na dnes nám vypršal čas.
- Och, správne. - Hej.
Takže, tá vec s koi.
Majú problém s parazitmi na žiabrach,
takže potrebujú trocha viac starostlivosti.
Nakvapkal by si do jazierka trochu formalínu hneď,
ako tam cez víkend
- prídeš? - Iste.
- Áno. - Dobre.
Ohľadom rozvrhu kŕmenia.
Blok s dlhým uvoľňovaním by mal byť dobrý ešte niekoľko dní,
ale možno by si im mohol dať presnú dávku riasy spirulina. Taká víkendová pochúťka.
Ako palacinky v sobotné ráno.
Všetko je v dome pre hostí.
A aj som to spísal.
Dobre.
A ak to neprežijem...
sľúbiš mi, že sa o ne postaráš?
To vážne? Ale no tak.
Nerobme z toho veľkú vec, dobre?
Je to pruh. Áno? Je to ako vyoperovanie mandlí.
Dievčatám ich vybrali v detstve a nič im nie je.
Pozreli sme si Knihu džunglí a vyjedali zmrzku a želé.
Budeš v poriadku. Si v dobrých rukách.
A aj tvoje rybičky.
Viem, že pre teba znamenajú veľa, takže aj pre mňa.
Vážim si to.
Poď sem.
To je ten pruh, či som ťa tak potešil?
No tak.
Rád žartujem.
- Tak dobre. - Dobre.
Ozvem sa.
Ešte potrebujeme kontakt na najbližších.
Je to len formalita pre prípad núdze.
Rodičia? Žena? Deti? Súrodenci? Môže to byť ktokoľvek.
Ike Herschkopf.
H - E - R - S - C - H - K - O - P - F.
Dobre. Veľa šťastia.
Zvládol si to výborne, Marty.
V poriadku. Zotavujete sa.
Dobre.
Doktor potrebuje kompletný krvný obraz,
či sa hladina železa opäť zvýšila,
- a skontrolujeme infekcie. - Dobre.
- Máte otázky, srdiečko? - Áno.
- Návštevné hodiny sú od 9.00 do 17.00? - Áno.
Ako sa cítite?
Ale viete.
Mám otázku.
Musí byť návšteva vopred schválená?
Ako to prebieha?
Treba písomný súhlas?
Ústny súhlas? Lebo rád...
Zvýšim vám dávky liekov.
Nie, musím byť hore, ak ma príde pozrieť.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Musím si overiť niekoľko údajov o poistení.
Je šanca, že tu nemám signál?
Iba sa chcem uistiť, že ma zastihnú všetci, ktorí sa chcú so mnou spojiť.
Môžem sa pozrieť na váš mobil?
Dobre.
Haló? Dr. Ike?
Nie, nie. Vy...
Nie, máte zlé číslo. Áno.
Áno. Nie. Dobre.
Pán Markowitz? Máte návštevu.
Áno?
- Vďaka. - Niet za čo.
Dobrý deň, pane.
Dnes s kamarátom čítame seniorom.
Môžem vám niečo prečítať?
„Vídavam to neustále.
Človek hovorí s druhým človekom, ale nič to nezmení,
pokiaľ ho nepočúva a nepochopí.
Ide o to, že sa rozprávajú, ale stále sa nedohovorili.
Také je byť s iným človekom.“
Prečo si tu, Terrel?
Nezaujímaš sa o mňa, však?
Ale áno. Ste v pohode. Ste cool.
- Som cool? - Áno.
Nie.
Nie som cool.
Prečo si tu naozaj?
Popravde potrebujem niečo do prihlášky na výšku.
Mal som na výber toto a zbor. Ten neznášam, takže...
Ten neznášajú všetci.
Aspoň si úprimný.
Neprestaň taký byť.
Takže...
mám ďalej čítať, pane, alebo...
Vieš čo? Áno. Prečo nie?
Vďaka, Terrel.
„Iste, môžeš sa hrať a hádzať podkovy do zotmenia
a potom čítať knihy.
Ale knihy nie sú k ničomu.
Človek potrebuje, aby pri ňom niekto bol.
Každý sa zblázni, ak nemá nikoho.
Nezáleží na tom, kto to je, pokiaľ je pri tebe.
Poviem vám, že ak je niekto príliš osamelý, ochorie.“
Tu môžeš prestať, Terrel.
Ďakujem.
Pán Markowitz?
Pán Markowitz.
Nemôžete odísť.
Vráťte sa, pane.
Čo to robíte? Pán Markowitz!
Doriti.
Pozor na hlavy!
- Ani nad tým nerozmýšľaj. - Čože?
- Golf si už nezahráme. - Prečo nie?
„Prečo nie?“ To nebol golf, ale skôr hokej.
Bál som sa o svoj život.
Už ste vyskúšali vírivku? Mali by ste.
- Do tej trafíš aj ty. - Mal by som...
Videla si slnečné hodiny?
- Nie. - Nie? Aha, pozri.
Majú desať metrov.
Musel som zoťať strom a dať ich tam pomocou žeriava.
- Úžasné. - Áno?
- Viete, aký je práve čas? - Nie.
Čas na kokteil.
Na to netreba slnečné hodiny.
To nie.
To určite nie.
Zahrali ste si už obrovský šach?
Choďte a zahrajte si ho.
Môj drahý Marty. Prečo si taký vyobliekaný?
Nie je to formálna párty.
Pohovorme si.
Dobre, iste. Poď. Poďme...
Marty, vykúka ti celá zadnica.
Na. Na. Dobre.
- Dobre. - Kto to je?
To je šéfkuchár Pete. Najal som ho na párty.
Varil aj pre Kevina Bacona a Kyru Sedgwickovú.
Je dobrý, ale nie je Marty Markowitz.
Tak dobre.
Čo sa deje?
Väčšinu posledných troch desaťročí...
svojho života som venoval tebe.
Každý víkend, sviatok, všetko.
A ty si si ani nenašiel čas vo svojom rozvrhu
za celé tie štyri dni, aby si ma prišiel navštíviť?
Zavolal mi?
Aby si ma skontroloval počas najhoršej skúsenosti v mojom živote?
Dobre, viem, že ťa napchali narkotikami
a si ľahká váha, takže ťa to poriadne chytilo.
Nerozum... Mal som za tebou prísť
so želé a zmrzlinou
- a túlili by sme sa pri Knihe džunglí? - Prečo?
Prečo si neprišiel?
Myslel som, že sme rodina.
To vážne?
Bojím sa, že to myslíš vážne, Marty.
Toto musíš vedieť. Musíš to počuť.
Urobil by som pre teba čokoľvek. Čokoľvek.
Povedal si mi o zákroku a hneď na druhý deň
som volal svojim kontaktom do medicínskeho centra NYU
s tým, že sme rodina.
Tá posteľ a súkromná izba?
Kto to podľa teba vybavil? To ja.
Neverím, že si si myslel, že nič neurobím.
Takto ma po všetkých tých rokoch vnímaš?
Iba ma prekvapilo, že si neprišiel.
Prečo si ma o to nepožiadal? Ja... Myslíš, že som až taký chumaj?
Že by som neprišiel... Prečo si nepovedal:
„Znamenalo by pre mňa veľa, ak by si sa zastavil.“ Neviem čítať myšlienky.
- Tak prečo... - Ty si vraj bol pri mne
väčšinu troch desaťročí.
Môžem povedať to isté.
Kto bol pri tebe, keď sa ťa Debbie a tvoja sestra snažili vycicať
po smrti rodičov?
A čo keď malo AFC rásť a prosperovať?
Kto ti dal tú príležitosť?
Kto ťa dostal do sanitky a držal ťa za ruku, keď si dostal infarkt?
Kto ti zachránil život?
Marty...
Toto je oddanosť.
Láska.
Urobím pre teba čokoľvek. Si môj človek.
Vždy za tebou prídem.
Máš úplnú pravdu.
Prepáč.
- Prepáč. - Poď sem, ty maniak.
Poď... Poď...
Marty, mám ťa rád. Si môj braček.
Rozumieš?
- Počúvaš ma? - Áno.
Dobre.
Zbav sa toho úbohého oblečenia a stretnime sa pri bazéne.
Dobre, dobre.
Dobre.
To je tutovka. Pripravený? Skáč.
Je blízko.
A máš zarobené.
...vyrástol si medzi štyrmi stenami.
Pôjdeme sem, dobre? Je tam klíma.
Aj stovky filmov, ktoré vyhrali Oscara.
Pozor, gule.
- Ahoj, tchotchke. - Ahoj.
Bavíš sa?
- Uhm. - Och, skvelé.
A mohla by si o tom informovať tvár?
Čože?
Mohla by si usporiadať črty svojej tváre, aby vyjadrovali nejakú podobu radosti.
- Choď do riti. - No tak.
Žartujem. Vyzeráš ohromne.
Mám obavy. Čo je to s Martym?
Čo? Nič. Je mu fajn.
Po operácii je popletený, ale je mu fajn.
Nevyzerá tak.
Možno by sme to mali zabaliť a dopriať mu pokoj.
Zabaliť? Šalieš? Práve prišla Lisa Rinnaová.
Donesieme mu niečo pod zub?
Áno. Neviem. Asi. Ale jeden z nás musí hostiť párty.
Viem, ale neviem.
Ukončime to a pošlime všetkých domov. Nie je mu dobre.
Čo si, žúrková polícia?
Nebuď smiešna, Bonnie. Dobre?
Už mám smiešnu manželku. Martyho Markowitza.
To mi nemusíš hovoriť.
Stu, odchod od tej skaly. Vždy sa v tom kruhovom objazde zasekneš.
Tak, chýbal som vám?
Aj vy ste mi chýbali.
To je od vás veľmi milé.
Kde je Adam? Čo parazity?
Stu, kde je Adam?
Kde...
Kde je?
Adam?
Kde je, dopekla? Ada...
Čože?
Och, nie. Adam.
Adam.
Prekliaty vrah rýb.
„Braček,“ no to určite.
Mrzí ma to. Mrzí ma to.
Prepáč.
- Lisa. Ike Herschkopf. - Zdravím.
Prišli ste.
- Svedčí vám to. - Ďakujem.
- Môžeme sa odfotiť? - Ktoré tlačidlo...
- Navrchu. - Zle.
- Môžem si ísť po okuliare? - Nie. Vieš...
Hej, hej! Poď sem.
Vďaka. Vďaka.
Poď sem. Odfoť nás.
- Užívate si? - Áno, áno. Krása. Dom je nádherný.
Ďakujem.
- Hotovo. - Skvelé.
Ukážem vám kravy.
Sú z galérie v meste.
- Dobre. - Je to niečo.
Pozbieraj mokré uteráky, hej?
Tadiaľto. Sú úžasné.
Hej, Marty. Si v poriadku?
Bolí ťa niečo?
Veď vieš.
Áno.
Prinesiem ti niečo?
Už mám dosť.
Čože?
Už nemôžem.
Snažil som sa, Bonnie.
Tak dlho.
Potrebuješ niečo?
V izbe som si nechala Zolpidem.
Na čo sa pozeráš?
Vyzerá to ako po párty storočia.
Trávnik je úplne zničený.
Nuž, osem hodín alkoholu s tvojimi kamošmi nie je dobrá kombinácia.
- Nedá sa... - Našimi kamošmi.
Tvojimi.
Marty bude mať čo robiť. Pozrie sa na to zajtra. Už.
Podľa mňa to nie je dobrý nápad, veď iba prišiel z nemocnice.
Ležal v posteli, unudený k smrti.
Nevie sa toho dočkať.
Vieš, robí to rád.
Je to preňho terapia.
Najradšej na svete nám pomáha, nemôžem s tým nič robiť.
Počula si, že Jacob šiel...
Pekne spinkaj, kamarát.
Mrzí ma, že som ťa neochránil.
Lebo to tak je, Claire. Je to narušenie vášho súkromia.
Urobíme toto. Ste pripravená?
- Pripravená? Áno. - Fajn.
Zablokujete si rodičov na Facebooku.
Už žiadne odkazy na nástenke.
- Žiadne štuchnutia. Ani označenia. - Naozaj? Ja...
Áno, naozaj. Sú toxickí
a musia si uvedomiť, že ak vás budú využívať,
ponesú následky.
Áno. Asi máte pravdu. Však? Áno.
- Ďakujem, doktor. - Neďakujte.
Je to moja práca.
A... áno. Bohužiaľ nám vypršal čas.
Ba sme si to o pár minút predĺžili.
Ale... pozrite.
Zavolajte mi tento týždeň, ak si budete chcieť dohodnúť sedenia.
Ste pred dôležitým rozhodnutím.
A myslím, že ma budete ešte potrebovať, aby som vám s tým pomohol.
Dobre. Vďaka.
- Rád som vás videl, ako vždy, Claire. - Aj ja.
Ahoj, Marty. Meškáš. Je 11:20.
A len sa chcem uistiť, že je všetko v poriadku.
Trčíš v zápche?
Máme sedenie. Snáď sa čoskoro uvidíme.
35. a 7. Vyhnite sa 5. ulici.
- Je to zlý sen. - Fajn.
Mám záujem o prednáškový okruh.
Milujem cestovanie.
Iste, dobre. Porozprávame sa o tom.
Skvelé. A rád prijmem vaše pozvanie na budúcu zimu do Stowe.
To znie úžasne.
No, je tu... Áno.
Dennis, zavolám vám.
AFC. Ako vám pomôžem?
Chcem hovoriť s Martym.
Marty tu teraz nie je, ale odovzdám mu odkaz.
- Musím s ním hovoriť. - Dobre.
Iste. Poviem, nech vám zavolá.
Prečo? Bože! Kto chodí v tomto čase cez most?
Týmto tempom sa tam dostaneme na Šabat. Kurva!
Vďaka.
- Nechcem to vyhodiť. - Pozri na to. Nie.
- Lebo je to úplne novučké. - Ahoj, Cathy.
Rád ťa vidím. Nasmeruješ ma k Martymu, prosím?
Zabudni na to. Nájdem si ho sám.
- Čo je? - Ahoj, Marty.
Rád ťa vidím.
Čo...
Čo sa deje?
- Nič. Iba vybaľujeme. - To vidím.
Z kartónu mám dorezané celé ruky. Vidíš?
- To musí bolieť. - Hej. Trochu.
Bruce, dáš nám chvíľku, prosím?
Čo...
Čo sa deje?
Nuž, Marty...
deje sa toho veľa.
Kedy si sa napríklad presťahoval?
Pred pár dňami.
Vedel si, že sa sťahujeme.
Museli sme.
Mestský nájom nás ničil.
Myslel som, že sme sa rozhodli, že z mesta neodídeme.
Nuž,
ja viem, že ty si sa tak rozhodol.
Ale ja som sa rozhodol, že musíme, aby firma neskrachovala.
A keďže je to moja firma,
rozhodol som...
že...
že som sa tak rozhodol. Takže sme tu.
A je to tu pekné.
- Pozri na ten priestor a osvetlenie. - Hej.
Hej. Úplné Benátky Ameriky.
Môžeme ísť do tvojej kancelárie?
Keď sme pri tom.
Už nemáme súkromné kancelárie.
Už máme skôr koncept otvorenej firmy.
Och, Marty.
Toto je... blamáž.
- Prečo? - Ty.
Všetko toto.
Urobil si poriadne veľký krok späť.
Neuvažuješ jasne, Marty.
Chcem pre teba to najlepšie.
A bolí ma, keď vidím, ako si takto ubližuješ.
- Tak to je? - Áno.
Presne tak to je.
Vieš, že som strávil dve hodiny na moste Georgea Washingtona?
Ani prekliatemu Georgeovi Washingtonovi netrvalo tak dlho prejsť cez Hudson.
Delaware.
- Čo? - Prešiel cez Delaware.
To je ten známy prechod.
- Viem. - Delaware.
Bol prezidentom. Prešiel cez veľa posratých riek.
Ako by sa inak podľa teba dostal na Manhattan?
- Vlakom? - Dobre.
Niečo ti poviem. Táto zmena, nevydrží to.
Nevydrží!
Ako mám pomáhať AFC,
ak sa sem budem trepať dve hodiny? Ha?
Sú to vyhodené peniaze.
Tvoje vyhodené peniaze.
Tak sem nechoď.
Ako prosím?
Ak to je taký problém,
asi by si nemal chodiť.
Marty...
- ty ma vyhadzuješ? - Nie.
Nie, isteže nie.
Dobre, dobre, lebo...
Ale Norman Horowitz áno.
- Áno! Áno, Marty! - Marty!
Tak sa to robí, Marty.
Marty!
Vďaka.
Preklad titulkov: Jessica Mona Youssefová