Apgriezies. Rokas augšā!
Nu, nu.
Tieši tā, kā es domāju.
Diezgan acīmredzami, ja tā padomā, ko?
Man tā nešķiet, bos. Es to neparedzēt.
Jātur aizdomās katrs, kuram ir alibi, Markovic.
Kā tu to visu zini, jefe?
Pag. Es esmu palīgs?
Jā. Tu esi palīgs.
Liels paldies. Es nezinu, ko teikt.
Nav par ko. Nu, sākam no sākuma?
Jā? Labi.
Nu, nu.
Tieši tā, kā es domāju.
Diezgan acīmredzami, ja...
Kāpēc tie akcenti?
Tu esi puertorikānis.
Ei. Nav slikti.
Nu re. Labi.
Nu, nu.
Tieši tā, kā es domāju.
Viņš skatījās, kā gaisma izdzisa vīrieša acīs.
Dzīvesspēka izzušana no ķermeņa
šķietami sakrita
ar zarnu iztukšošanos viņa gabardīna platbiksēs.
"...viņa gabardīna platbiksēs."
Visai drīz...
"Visai drīz..."
-...smirdīgā fēču smaka... -"...smirdīgā fēču smaka..."
...vējoja gaisā kā...
mirušas mīļākās rēgs.
"...vējoja gaisā kā mirušas mīļākās rēgs."
Tu paspēj, Mārtij?
Zini, ir jātur līdzi prozas ritmam.
Zini, tas ir kā džezs.
- Aha. Jā, jā. Jā. - Jā?
Es paspēju. Es paspēju. Paspēju.
"Vēl viena diena, vēl viens dolārs," kā viņš vienmēr teica.
"...vēl viens dolārs..."
Viņš apgriezās uz papēža un izgāja laukā.
Vēl viena diena,
- vēl viena slēgta lieta. -"Vēl viena diena... slēgta lieta."
Beigas.
"Beigas."
Vai arī nav?
Vai tad nav?
Es tikai saku, ka
varbūt doktors Keslers nav tik miris, kā izskatījās.
Oho. Nevar būt.
- Man patīk. - Nu re nu.
Some Like It sērijas devītā grāmata pabeigta.
Neticami.
Un sūtīt to visu izdevējam?
Jā, es tā domāju. Domāju, kā sērija tā labāk lasāma.
Bet viņus patiesi ieinteresēs pēdējā grāmata.
- Jā. - Tā būs visaizraujošākā.
Taču galvenais, ka labi pirks.
Un galu galā tikai tas izdevējus interesē.
Lai vairāk cilvēku lasītu.
Au.
Man sāp vēders, kad daru to.
Jā, nu zini? Man sāp galva, kad daru šo.
Nupat sarakstīju veselu romānu.
Bet tā ir jau vairākas nedēļas.
Nu, varbūt atgriezušās vēdera problēmas.
Sajūta ir cita.
Izklausās dīvaini, bet nevaru nopirsties, saproti?
Lai gan ir sajūta, ka vajadzētu.
Un, kad es klepoju, ir sajūta, ka varētu netīšam apkakāties.
Labi. Jā. Par daudz informācijas.
Paldies.
PAMATĀ WONDERY UN BLOOMBERG PODKĀSTS
Mārtij, tev viss labi?
Man tikai ir nedaudz nepatīkami, kad kustos.
Vai nekustos.
Vai elpoju.
Neizklausās diez ko labi. Apsēdies. Es tev atnesīšu ūdeni.
Nē. Nē, nē, nē. Es nevaru. Mums daudz darba.
Tad nebija daudz, kad tev bija sirdstrieka.
Tu jau reiz mūs nobiedēji.
Domā, ļaušu tev to atkārtot? Sēdi!
Ei, paklau. Es zinu, šis nav labākais laiks,
bet es prātoju, vai nevarētu ar tevi aprunāties
par dažiem finansiāliem jautājumiem.
Brūs, vai vari uzrakstīt e-vēstuli Normenam Horovicam?
Nu, tas ir diezgan steidzami.
Nospriedu, ka vieglāk ar tevi aprunāties, jo tu esi te.
Kas noticis, Brūs?
Es tikai...
Nekas. Varam parunāt vēlāk.
Kāda problēma?
Nē, nē. Nav problēmas.
Izklausās, ka ir gan.
Nu taču, Brūs. Vari teikt jebko.
Es paskatījos šāgada grāmatvedību,
kas šogad prasa vislielākos izdevumus, un...
mums ir liela problēma.
Mēs AFC nelietojam vārdu "problēma". Mēs lietojam vārdu "risinājums".
Jā, bet dažreiz ir jāzina problēma, lai atrastu risinājumu.
Labi, paldies, Ketij. Pietiks.
Problēma tāda, ka peļņa samazinājusies un īre centrā palielinājusies.
- Jā. Nevaram te atļauties nomāt. - Labi, zini?
Izklausās, ka jāsaka Normenam Horovicam.
Jā. Teikšu atklāti - dzen mūs postā. Skaidrs?
Vēl sešus mēnešus šāda īre, un aiziesim pa burbuli. Tik vienkārši.
Labi, vai zini? Es dzirdu tikai vārdu "problēma".
Bet viņam ir risinājums.
Labi. Nu, nākamreiz, lūdzu, sāciet ar to.
Mani informēja, ka ir tukša Lea & Perrins fabrika
Fērlonā Ņūdžersijā.
Mēs varētu izvākties no šejienes un noīrēt to par mazāk nekā pusi cenas.
Divreiz lielāka, bet tas jādara ātri.
- To vietu ātri paķers. - Nē.
Brūs, aizmirsti. Mēs nepārcelsimies uz Ņūdžersiju.
Tā ir lieliska iespēja.
Zini, kad es mudināju strādniekus dot atgriezenisko saiti,
es vairāk gaidīju tādus ieteikumus kā:
"Varam kafijas galdiņam dabūt bezlaktozes krējumu?"
Nevis: "Ei, ir ideja. Nogremdējam uzņēmumu un pārvācamies uz Ņūdžersiju?"
- Bet problēma ir, ka nevaram... - Nedrīkst AFC aizvest no Manhatanas.
Tā ir eleganta, klasiska vieta.
Ņūdžersija ir otršķirīga. Lēta vieta.
Domā, ka pastrami no Katz's Deli Ņūdžersijā garšo tāpat?
- Jā. - Domāju, visticamāk, jā.
Nē, nepareizi. Negaršo.
Pati pārvākšanās, Brūs, ir dārga. Tāpēc...
Klau, Brūs, biznesā galvenā ir uztvere.
Ja mēs sakravāsimies un pārvāksimies uz mērču fabriku Ņūdžersijā,
iespieduši čibriku starp kājām, tā būs vēsts.
Tā būs vēsts mūsu klientiem un arī mūsu konkurentiem.
Un tā vēsts būs: "Ei, paskatieties uz mums. Esam pakāsēji."
Nu, gribat kaut ko ieteikt?
Varbūt mums jāmēģina pārcelties uz dārgāku vietu.
Tas būtu gudri.
Nu, atvainojiet mani, finanšu guru, mani gaida pacienti.
Par laimi, neviens nav tik traks kā Brūss.
Lūdzu. Paņem.
Klau, es negribu radīt nepatikšanas, skaidrs?
Bet šī ir nopietna situācija.
Tu zini, ka man rūp šī kompānija, Mārtij.
Es te biju, kad tavs tētis šajā vietā ielika savus sviedrus un asinis.
Es jūtu pienākumu pret viņu gādāt par tās pastāvēšanu.
Es nezinu. Proti, es dzirdu, ko tu saki, Brūs,
bet... domāju, mums jāklausa eksperti.
Zini, tā ir viņa joma. Viņš zina, par ko runā.
- Tas ir... Jēziņ. Aizej pie ārsta, sasodīts. - Nē.
Nē, nē. Ārsts tikai visu darīs vēl ļaunāku.
Kā vest auto uz servisu. Beigās kaut ko atradīs.
Viss. Es zvanu.
- Nē. - Tu man te neatdosi galus, Mārtij.
Netērēšu naudu jaunai kleitai bērēm, kuras lieliski var novērst.
Jums ir trūce. Vajadzēs operāciju, lai likvidētu plīsumu.
Operāciju? Īstu operāciju?
Diemžēl tā, un pēc iespējas drīzāk.
Labās ziņas ir tādas, ka tā ir vienkārša procedūra, nav ko satraukties.
Nu, tās tiešām ir labas ziņas.
Nu, iekšā un ārā? Nu, tajā pašā dienā?
Ne gluži. Ierokamies diezgan dziļi.
Paturēsim, lai pārliecinātos, ka šuvēs neiekļūst infekcija.
Šuvēs?
Jūs tās nejutīsiet.
Pamodīsieties no anestēzijas labā stāvoklī.
Anestēzijas? Ko? Pagaidiet. Tas neizklausās tik vienkārši.
Cik ilgi es būšu slimnīcā?
Man ir daudz pienākumu, par ko jārūpējas.
Kāda veida pienākumi?
Nu, ziniet... Mani pilnvarotāji.
Viņi paļaujas uz mani.
Jūs esat ievēlēta amatpersona?
Nē, es laikam nepareizi lietoju to vārdu.
Cilvēkiem vajag, lai esmu vesels, tas arī viss.
Tas nebūs ilgi. Tikai dažas dienas.
Un tad, protams, būs atveseļošanās periods.
Atveseļošanās periods?
Ak dievs.
Labi, nu, laikam man...
Man jāsakārto visas lietas.
Markovica kungs, es jums galvoju, tā ir parasta operācija.
Sabāzīsim visu atpakaļ, un jūs varēsiet iet.
Skaidrs. Labi.
Es te prātoju, Mārtij. Man neiet pie sirds tā padarīšana ar Brūsu.
Ar Brūsu? Kāda padarīšana?
Pārvākšanās uz Džersiju.
Man nav laika negatīvismam.
Tas ir indīgs.
Un tas nenāk par labu tavai trauksmei.
Es nezinu. Es tikai domāju...
Zini ko?
Mums šodien beidzies laiks.
- O, nu ja. - Jā.
Tātad, par koi karpām.
Viņām ir tas Ichthyophthirius multifiliis parazīts, kas skāris žaunas,
tāpēc viņām vajadzēs nedaudz lielāku aprūpi nekā parasti.
Drīkstu palūgt, lai iepilini dīķī formalīnu,
- kolīdz aizbrauksi tur brīvdienās? - Protams.
- Jā. - Lieliski.
Par barošanas grafiku.
Es domāju, ka ar lēno bloku pietiks vēl pāris dienām,
bet vajadzētu pievienot precīzu daudzumu spirulīnas zilaļģes - kā vīkenda našķi.
Uztver tās kā sestdienas rīta pankūkas.
Viss ir ar etiķetēm viesu namiņā.
Un es arī uzrakstīju.
Sapratu.
Un... ja es neizdzīvošu...
vai vari man apsolīt, ka parūpēsies par viņām?
Tu to nopietni? Nu beidz.
Neizpūt no tā ziloni, labi?
Tā ir trūce. Jā? Tas ir tāpat kā izgriezt mandeles.
Meitenēm bērnībā izgrieza mandeles, un viss bija kārtībā.
Zini, mēs skatījāmies Džungļu grāmatu, ēdām saldējumu un želeju.
Tev viss būs lieliski. Tu esi ļoti labās rokās.
Un arī tavas zivis ir labās rokās.
Zinu, cik daudz tev viņas nozīmē, tātad man viņas nozīmē tikpat.
Es to novērtēju.
Nāc šurp.
Vai tā ir trūce, vai tu priecājies mani redzēt?
Beidz.
Man patīk muļķoties.
- Nu labi. - Labi.
Sazvanīsimies.
Pēdējais, vajag kāda jūsu tuvinieka kontaktus.
Tā ir formalitāte - ārkārtas gadījumam.
Vecāki? Sieva? Bērni? Brāļi, māsas? Var būt jebkurš.
Aiks Herškofs.
H-E-R-Š-K-O-F-S.
Lieliski. Lai veicas!
Tev gāja lieliski, Mārtij.
Viss labi. Esat pēcoperācijas telpā.
Labi.
Dakteris nozīmēja pilnu asins ainu.
Jāpārliecinās, ka atjaunojies dzelzs līmenis,
- un jāpārbauda, vai nav infekcija. - Labi.
- Sirsniņ, ir kādi jautājumi? - Jā.
- Apmeklētāju laiks ir no 9 līdz 17, jā? - Pareizi.
Kā jūtaties?
Jūs zināt.
Ir jautājums.
Vai tad, ja kāds grib apciemot, viņam ir jādabū atļauja?
Kāds tieši ir process?
Vai vajag rakstisku piekrišanu?
Mutisku piekrišanu? Jo es ar prieku...
Palielināšu jums zāles, labi?
Nē, nē, nē, man jāpaliek nomodā, ja nu viņš piekāpj.
- Labrīt. - Labrīt.
Man jāpārbauda daži apdrošināšanas jautājumi.
Vai varētu tā būt, ka mobilajam telefonam te nav zonas?
Gribu būt drošs, ka mani var apciemot, ja kāds mēģina mani sazvanīt.
Vai es drīkstu pārbaudīt jūsu telefonu?
Labi.
Hallo? Dakteri Aik?
Nē, nē. Jums...
Nē, jums ir nepareizs numurs. Jā.
Jā. Nē. Labi.
Markovica kungs? Jums apmeklētājs.
Tiešām?
- Paldies, vecīt. - Nav par ko.
Labdien, kungs.
Mēs ar draugiem šodien lasām senioriem.
Vai gribat, lai jums palasu?
"Esmu to redzējis atkal un atkal.
Puisis runā ar citu puisi, un nav svarīgi,
ja viņš neklausās vai nesaprot.
Lieta tāda: viņi sarunājas vai arī samierinās, ka vēl nerunā.
Tā vienkārši ir būšana ar otru."
Kāpēc tu te esi, Terel?
Īstenībā taču es tev nerūpu, vai ne?
Nē. Jums nav ne vainas. Jūs esat foršs.
- Es esmu foršs? - Jā.
Nē.
Es neesmu foršs.
Kāpēc īsti tu te esi?
Teikšu godīgi, kaut kas jāieraksta koledžas pieteikumā.
Vai nu šis, vai orķestris, bet tas man riebj...
Visiem riebj orķestris.
Nu, tu vismaz esi godīgs.
Nekad nezaudē to!
Tad...
kungs, vai gribat, lai turpinu lasīt, vai...
Zini? Jā. Kāpēc ne?
Paldies, Terel.
"Protams, var līdz tumsai spēlēt pakavu spēli,
bet tad ir jālasa grāmatas.
No grāmatām nav labuma.
Cilvēkam vajag kādu viņa tuvumā.
Cilvēks saiet sviestā, ja viņam neviena nav.
Nav svarīgi, kas tas otrs ir, ja vien viņš ir kopā ar tevi.
Es tev saku: ja cilvēks ir pārāk vientuļš, viņš saslimst."
Vari beigt lasīt, Terel.
Paldies.
Markovica kungs?
Markovica kungs.
Jūs nedrīkstat iet prom.
Nāciet atpakaļ! Kungs.
Ko, jūsuprāt, jūs darāt? Markovica kungs!
Dirsā.
Visi pieliecieties!
- Nesaki. Un pat nedomā. - Ko?
- Vairs nespēlēšu ar tevi golfu. - Kāpēc ne?
"Kāpēc ne?" Tas nebija golfs. Drīzāk hokejs.
Pārbijos uz mūžu.
Izmēģinājāt burbuļvannu? Izmēģiniet to.
- Tajā pat tu trāpīsi. - Man vajadzētu...
Redzējāt saules pulksteni?
- Nē. - Nē? Nē? Re, skat.
11 metrus augsts.
Un, ziniet, lai to ar ceļamkrānu dabūtu vietā, bija jānocērt koks.
- Apbrīnojami. - Jā?
- Zināt, cik pulkstenis? - Nē.
Laiks dzert kokteili.
Tam nav vajadzīgs saules pulkstenis.
Nav gan.
Tiešām nav.
Uzspēlējāt milzu šahu?
Ejiet un uzspēlējiet milzu šahu.
Mārtij, sirsniņ. Kāpēc esi tā saposies?
Šīs nav formālas viesības.
Man ar tevi jārunā.
O jā. Protams, kā tad. Ei, nāc. Ie...
Mārtij, redzama tava pēcpuse.
Lūdzu. Lūdzu. Labi.
- Nu tā. - Kas tas tāds?
Tas ir šefpavārs Pīts. Es nolīgu viņu priekš ballītes.
Agrāk bija Kevina Beikona un Kiras Sedžvikas pavārs.
Labs, bet viņš nav Mārtijs Markovics.
Nu labi.
Kas noticis?
Pēdējo trīs desmitgažu lielāko daļu...
esmu savu dzīvi veltījis tev.
Katru nedēļas nogali, katrus svētkus, visu.
Un tu četru dienu garumā pat nevarēji savā grafikā atrast laiku, lai mani apciemotu?
Man piezvanītu?
Apjautātos par mani vienā no mana mūža mokošākajām pieredzēm?
Labi, es zinu, Mārtij, ka tu esi piedzīts ar narkotikām
un neesi pie tādām radis, tāpēc tās smagi tevi iespaido.
Es nesapr... Ko tu gribēji? Lai es atnāku uz slimnīcu
ar želeju un saldējumu
- kopā mīļi skatīties Džungļu grāmatu? - Kāpēc?
Kāpēc tu neatnāci?
Es domāju, ka esam ģimene.
Tu to nopietni?
Mārtij, es satraucos, ka tu to nopietni.
Tev tas jāzina. Tev tas jādzird.
Es tavā labā darītu jebko. Jebko.
Kolīdz tu man pateici par operāciju,
es tajā pašā dienā piezvanīju savai kontaktpersonai NYU Langone.
Pateicu viņiem, ka esam ģimene.
Tā privātā palāta, kas tev bija slimnīcā.
Kurš, tavuprāt, to sagādāja? Es.
Nespēju noticēt, ka domāji, ka nedarīšu visu.
Vai tāds es tev šķietu pēc visiem šiem gadiem?
Es tikai biju pārsteigts, ka tu mani neapmeklēji.
Kāpēc nelūdzi man atnākt? Es... Domā, ka esmu tāds ņerga?
Tu domā, es neatnāktu un... Protams. Kāpēc tu neteici -
"Aik, tas man daudz nozīmētu, ja tu piekāptu"? Es nelasu domas.
- Nu, kāpēc... - Tu teici, ka esi bijis man līdzās
trīs desmitgažu lielāko daļu.
Nu, es teiktu to pašu.
Kad Debija un tava māsa pēc vecāku nāves mēģināja tev visu izkrāpt,
kurš tur bija?
Un kad AFC gribēja augt un paplašināties?
Kas tev sniedza to iespēju?
Kad tev bija sirdslēkme,
kurš tevi savāca un turēja tavu roku ātrajā palīdzībā?
Kurš izglāba tavu dzīvību?
Mārtij...
Tā ir uzticība.
Tā ir mīlestība.
Es tavā labā darītu jebko. Tu esi mans čoms.
Es vienmēr būšu tev līdzās.
Tev pilnīga taisnība.
Piedod.
- Piedod man. - Nāc šurp, maniak.
Nāc... Nāc...
Mārtij, es tevi mīlu. Tu esi mans brālis.
Tu dzirdi mani?
- Tu klausies? - Jā.
Labi.
Nu velc nost šo jancīgo tērpu, un tiksimies pie baseina, ko?
Labi. Labi.
Labi.
Kā bankā. Gatavs? Lēciens.
Tuvu.
Nopelnīji 100 dolārus.
...tāpēc, ka tava māte tevi audzināja kā teļu.
Ejam iekšā, jā? Tur ir kondicionieris.
Simtiem filmu, visas ieguvušas Akadēmijas balvu.
Uzmanies, bočes bumbas.
- Sveika, sauļuk. - Sveiks.
Izklaidējies?
- Aha. - O, lieliski.
Varbūt tu to ziņu varētu nodot savai sejai?
Ko?
Varbūt vari sakārtot savus vaibstus
tādā apveidā, kas paustu zināmu patiku.
- Ej dirst, Aik. - Nu beidz.
Es jokoju. Tu satriecoši izskaties.
Es uztraucos. Kas notiek ar Mārtiju?
Ko? Nekas. Viņam viss kārtībā.
Jā, viņš pēc operācijas ir nedaudz ērmīgs, bet kārtībā.
Nē, neizskatās, ka viņam viss kārtībā.
Varbūt jāpārtrauc te viss un jāļauj viņam atpūsties.
Pārtraukt? Tu esi traka? Nupat atbrauca Lisa Rina.
Aiznest viņam ko ēdamu?
Jā, protams. Es nezinu. Ja tu tā domā. Bet vienam no mums jāvada ballīte.
Es zinu, bet es nezinu.
Domāju, mums jāliek punkts un jāsūta visi mājās. Viņam nav labi.
Laupīsi citiem prieku?
Nu, nekļūsti smieklīga, Bonij. Labi?
Man jau ir viena smieklīga sieva. Mārtijs Markovics.
Tev nav man tas jāsaka.
Stū, ej prom no tā akmens.
Tu vienmēr iesprūsti tajā līkumā.
Nu, vai jūs skumāt pēc manis?
Nu, es arī pēc jums skumu.
Ļoti mīļi no jums.
Kur ir Adams? Kā viņa slimība?
Stū, kur ir Adams?
Kur...
Kur viņš ir?
Adam?
Kur, ellē, viņš ir? Ada...
Ko?
Ak nē. Adam.
Adam.
Nolādētais zivju slepkava.
"Brāļi" - kā tad.
Man žēl. Man žēl. Man žēl.
Man tik ļoti žēl.
- Lisa. Aiks Herškofs. - Sveiki.
Paldies, ka atnācāt.
- Daiļa, kā vienmēr. - Paldies.
- Neiebilstat ātri nofotografēties? - Labi, kura poga ir...
- Augšā. - Nospiedu nepareizo.
- Varu aiziet pēc brillēm? - Nē. Nē. Zini... Nekas.
Ei, ei! Nāc. Panāc.
Paldies. Paldies.
Panāc. Nofotografē mūs.
- Izklaidējaties? - Jā. Jā. Burvīgi. Man patīk māja.
Paldies.
- Izdevās. - Lieliski.
Es gribu parādīt govis.
Nopirku pilsētā galerijā.
- Labi. - Tās ir tik īpatnas.
Savāksi tos slapjos dvieļus?
Šeit. Satriecošas.
Ei. Ei, Mārtij. Tev viss labi?
Vai tev sāp?
Tu... tu zini.
Jā.
Vai tev atnest kaut ko?
Man ir gana.
Ko?
Es to nespēju.
Esmu centies, Bonij.
Tik ilgu laiku.
Tev kaut ko vajag?
Atstāju vannas istabā miegazāles.
Uz ko tu skaties?
Šķiet, ballīti atcerēsies uz mūžu.
Zāliens pilnīgi piemēslots.
Nu, astoņas stundas bezmaksas alkohola taviem draugiem - slikta kombinācija.
- Es nevaru to... - Mūsu draugiem.
Taviem draugiem.
Mārtijam būs darba pilnas rokas. Viņš to rīt sakops. Atvēršu.
Jā. Nez vai tā ir laba doma. Nupat iznāca no slimnīcas.
Viņš tur gulēja, nogarlaikojies līdz nāvei,
izmisīgi gribēja tikt šurp.
Zini, viņam tas patīk.
Tas viņu dziedina.
Neko nevaru darīt, ja viņa mīļākā nodarbe
dažreiz mums ir noderīga.
Dzirdēji, ka Džeikobs aizgāja uz...
Guli mierā, draugs.
Man žēl, ka nespēju tevi pasargāt.
Tāpēc, ka tā tas ir, Klēra. Tā ir ielaušanās jūsu privātajā dzīvē.
Darīsim tā. Esat gatava?
- Esat gatava? Labi. - Jā.
Jūs feisbukā bloķēsiet savu māti un tēvu.
Vairs nekādu ierakstu.
- Nekādu sveicienu. Vairs nekādu tagu. - Tiešām? Es...
Jā, tiešām. Tie ir indīgi cilvēki,
un viņiem jāiemācās: ja viņi jūs izmantos, tam būs sekas.
Jā. Nu, jums droši vien taisnība. Vai ne?
- Paldies, dakteri Herškof. - Nevajag pateikties.
Tas ir mans darbs.
Un... jā, mums diemžēl beidzies laiks.
Pat pārvilkām dažas minūtes pāri.
Bet... klau.
Piezvaniet man šonedēļ, ja gribat sarunāt vēl kādas vizītes.
Tas ir svarīgs solis.
Domāju, jums vajadzēs mani vēl pāris reižu - palīdzēšu ar to.
Labi. Paldies.
- Kā vienmēr, prieks satikt, Klēra. - Jā.
Ei, Mārtij. Tu kavē. Ir 11.20.
Un... es tikai gribu pārliecināties, ka viss kārtībā.
Vai tu sēdi sastrēgumā?
Mums ir sesija. Ceru, ka drīz tevi redzēšu.
35. un 7. avēnijas stūris. Un nebrauciet pa 5. avēniju.
- Tīrākais murgs. - Skaidrs.
Esmu ļoti ieinteresēts lekciju kursā. Man patīk ceļot.
Jā, protams. Labi, jā. Tad apspriedīsim.
Lieliski. Un gribam pieņemt jūsu piedāvājumu nākamziem apciemot Stovu.
Izklausās satriecoši.
Nu, tur ir... Jā.
Denis, man būs jāatzvana.
AFC. Kā varu palīdzēt?
Es gribētu runāt ar Mārtiju.
Mārtijs... pašlaik nevar runāt, bet es varu nodot ziņu.
- Man jārunā ar Mārtiju. -Jā.
Protams. Pateikšu, lai viņš jums atzvana.
Kāpēc? Ak dievs! Kurš šajā laikā brauc pa tiltu, a?
Tādā tempā būsim tur tikai sabatā. O, dirsā! Dirsā!
Paldies.
- Un es negribu to mest laukā. - O, paskaties. Nē, nē.
- Jo es zinu - pilnīgi jauns. - Sveika, Ketij.
Prieks tevi redzēt. Vari man parādīt Mārtija virzienā, lūdzu?
Aizmirsti. Es pats viņu atradīšu.
- Kas lēcies? - Sveiks, Mārtij.
Prieks tevi redzēt.
Kas...
Kas notiek?
- Nekas. Tikai kravājam laukā mantas. - To es redzu.
Man no kartona sagrieztas visas rokas. Redzi?
- Tas sāpēs. - Jā. Jā, nedaudz.
Brūs, ļausi, lūdzu, mums brīdi aprunāties?
Kas...
Kas notiek?
Nu, Mārtij...
notiek daudz kas.
Viena no lietām - kad jūs pārcēlāties?
Pirms dažām dienām.
Bet tu zināji, ka mēs pārcelsimies.
Tas bija jādara.
Pilsētas īres maksa mūs beidza nost.
Man šķiet, mēs nolēmām, ka nepametīsim pilsētu.
Nu,
es zinu, ka tu nolēmi, ka tu to nevēlies.
Bet es nolēmu, ka mums tas jādara, lai nenoietu pa burbuli.
Un, tā kā tā ir mana kompānija,
es nolēmu...
ka...
ka lēmums būs tāds. Tā ka jā - te nu mēs esam.
Un te ir visai jauki.
- Paskaties, cik plašs un gaišs. - Jā.
Nē. Īsta Amerikas Venēcija.
Varam, lūdzu, aprunāties tavā kabinetā?
Par to.
Mums vairs nav privātu kabinetu.
Jā, tagad tā ir... tā ir drīzāk atvērta koncepcija.
Ak, Mārtij.
Par to gan... žēl.
- Kāpēc? - Par tevi.
Par visu šo.
Tu esi spēris pamatīgu soli atpakaļ.
Mārtij, tu nedomā sakarīgi.
Es domāju par to, kā tev būtu labāk.
Un man sāpīgi redzēt, ka tu šādi sevi sāpini.
- Ak tā? - Jā, tā.
Ļoti pat tā.
Vai zini, ka nupat pavadīju divas stundas uz Vašingtona tilta, ko?
Pat pašam sasodītajam Džordžam Vašingtonam nebija tik ilgi jākuļas pāri Hudzonai.
Delavērai.
- Ko? - Viņš šķērsoja Delavēru.
Tas ir slavenais notikums.
- Es zinu. - Viņš šķērsoja Delavēru.
Viņš bija prezidents, Mārtij. Viņš šķērsoja daudz sūda upju.
Kā tev šķiet, kā tad viņš vispār nokļuva Manhatanā?
- Ar PATH vilcienu? - Labi.
Es tev ko pateikšu. Šis lēmums neiztur nekādu kritiku.
Neiztur nekādu kritiku!
Kā tu ceri, ka es palīdzēšu AFC,
ja esmu spiests uz šejieni čunčināt divas stundas, ko?
Tā ir naudas izšķiešana, Mārtij.
Tā ir tavas naudas izšķiešana.
Tad nebrauc šurp.
Piedod, ko tu teici?
Ja tās ir tādas grūtības,
tad varbūt nebrauc šurp.
Mārtij...
- vai tu mani atlaid? - Nē.
Nē. Nē, protams, ka ne.
Labi. Labi, jo es...
Bet Normens Horovics gan atlaiž.
- Jā! Jā, Mārtij! Jā! - Mārtij!
Tā turpināt, Mārtij.
Mārtij!
Paldies.
Tulkojusi Laura Hansone