Čia?
Ne. Patrauk.
Viskas, ką norėjote žinoti apie vakarėlį, bet bijojote paklausti.
Klausimas: Aikai, tu niekad nerašai. Kodėl rašai man?
Atsakymas: Kad tą dieną neturėtum kitų planų.
Klausimas: Kokią dieną?
Atsakymas: 1991 m. liepos 6 d., šeštadienį.
Klausimas: Ir kas bus tą dieną?
Atsakymas: Vasaros šventė.
Klausimas: Kaip apsirengti?
STIPRŪS GĖRIMAI
Atsakymas: Vakarėlio tema - safaris,
tad apsirenk laukiniu gyvūnu, kokiu save įsivaizduoji.
Klausimas: Kaip man atvažiuoti?
Atsakymas: Ateik į 40-osios ir 8-osios gatvių sankryžą.
Namo parvešime.
Atsidursi toje pačioje vietoje 22.00 val.,
įdegusi, pavargusi ir įkaušusi.
- Ar tai - autobusas į Aiko vakarėlį? - Žinoma.
Gerai, taip.
Klausimas: Ką veiksime šventėje?
Atsakymas: Ko neveiksime?
Plaukiosime ir kovosime baseine,
žaisime stalo tenisą, smiginį, kriketą,
šoksim ir dar daug ką darysim.
Iki greito.
PAGAL „WONDERY“ IR „BLOOMBERG“ TINKLALAIDĘ
PAPLŪDIMYS
Marti, koks ten šūdo kvapas
prie šezlongų?
Toks jau tas kvapas. Ten turbūt įrengta vietos kanalizacija.
Galėtum kažkaip sutvarkyti?
Žinau, jog šventės tema - safaris,
bet nenoriu dvokti kaip dramblio šūdas.
- Gerai. - Ne taip greitai.
Rimtai, Bone? Dviejų dalių?
Jos dar mažos. Čia - ne Kambodža.
- Galit persirengti? - Ateikit, mergaitės. Nagi.
Palauk.
Būsi taip apsirengusi?
Na. Persistengiau?
Viskas gerai. Tik tegul jos apsirengia suknelėmis.
Gerai.
Gyd. Aikai, ar viskas gerai?
Taip, aš tik...
O jei šis vakarėlis nebus toks smagus, kaip Stiveno Boldvino?
Stivenas Boldvinas surengė vakarėlį,
apie kurį žmonės dar ilgai kalbės.
Neabejotinai.
Tačiau pažiūrėk, kaip viskas apgalvota.
Tai bus nuostabus vakarėlis.
Nežinau.
O jei niekas neatvyks,
jei liksime tik mudu su kalnu mėsos?
Vis tiek būtų smagu.
MARKOVICAS
Linksmybės jau laukia! Sveiki atvykę!
- Vakarėlio kaltininkas. - Ne. Liaukis.
- Kaip sekasi? - Sveikas, Aikai.
- Kas gero, Deividai? - Aikai.
- Sveika, Miriam. - Aikai.
Džiaugiuosi, kad atvažiavai. Labai graži skrybėlė.
Taip. Turiu tau dovanų.
- Vakarėlis. - Labai tau ačiū! Ei!
Mano močiutės akiniai tokio pat stiprumo.
- Abi akys vienodos? - Taip.
- Pirmyn, Miriam. Pasilinksmink. - Gerai.
Sveika, Iz. Kaip tu?
Beje, čia įrengsime kubilą.
Porceliano plytelės - jau pakeliui iš Murano.
Italai išmano stilių. Teisingai sakau?
Nusipirkome ir kaimyninį namą.
Viską atnaujinsime.
Įrengsime golfo aikštyną, teniso kortą
ir saulės laikrodį.
- Judu su Bone mokat gyventi. - Pažįstat Bonę. Jai patinka sunkumai.
Todėl ji ir ištekėjo už manęs.
Ačiū, kad atvykot. Labai smagu jus matyt.
Pakalbėkim apie pirmadienį.
Sinagogos valdyboje turėtų atsilaisvinti vieta,
manau, puikiai tau tiktų.
- Aha. - Gerai.
Marti.
Viskas tiesiog puiku.
Rodos, žmonėms tikrai smagu.
Mes - šauni komanda, a?
Norėjau išnešti užtepėles. Visai buvau jas pamiršęs.
Kam nepatinka užtepėlės?
Bet aš nenoriu, kad visą dieną gamintum.
Noriu, kad ir pats atsipalaiduotum ir pasilinksmintum.
Man patinka gaminti. Tikras gėris.
Kaip pasakysi, šefe.
Beje.
Pagalvojau,
gal kepsninę patrauksiu kiek toliau,
kad turėtum daugiau vietos.
Nenoriu, kad žmonės lįstų meistrui į akis
ir trukdytų.
Ne. Gera mintis.
Taip. Daugiau erdvės.
Gerai. Pažiūrėsiu, ar visiems užtenka gėrimų.
Ir aš pasakiau: „Man nesvarbu, kad rytoj - Darbo diena.
manęs su baltomis kelnėmis nepamatysi.“
- Prašau. - Ačiū.
Ten buvo išėjimas.
- Labas! - Sveikas, Aikai!
- Ką? - Nieko.
- Tau manęs reikia? - Ne.
Labas!
Jei leisi jiems tave išnaudoti, žinai, ką jie padarys.
- Išnaudos mane. Taip. - Teisingai.
Ta „gimtadienio torto tradicija“ visai išsigimė.
Girdėjai, kaip Ketė reikalavo?
„Man raudoną tortą. Raudoną.“
Liaukis.
Vadovauji ne kepyklai, Marti. Tai - verslas.
Ne, suprantu. Ketė kartais pernelyg įsijaučia.
Taigi...
Buvo nerealiai, ką?
- Apie ką tu? - Apie vakarėlį, Marti.
- Ak. Taip. - Tikrai?
Taip, nemažai buvo darbo.
- Bet taip. - Reikėtų sutvarkyti baseino apšvietimą.
Aštuntą valandą jau buvo visiškai tamsu.
Rodos, pasitempiau petį,
nešiodamas tą kalną šlapių rankšluosčių į džiovyklę ir iš jos.
Visiems labai patiko baseinas. Labai.
Atidariau tiek butelių,
jog nebegaliu sugniaužti rankos.
Kitą kartą galėsime pakabinti apšvietimo girliandą.
Kitą kartą?
- Bus dar vienas kartas? - Žinoma.
Viskas tik prasideda.
Marti.
Mums tie vakarėliai reikalingi.
Jie padeda verslui. Padeda užmegzti pažintis.
Kodėl? Tau nepatiko?
Ne, man patiko. Taip.
Geras buvo vakarėlis. Turbūt.
O kas tuomet? Kas negerai?
Man vakarėliai nelabai patinka.
Beveik nepažinojau tų žmonių. Nežinojau, apie ką su jais kalbėtis.
Manau, kad tu save tuo įtikinai.
Mačiau tave besilinksminantį, Marti.
Nežinau, kaip pasakyti, bet su tavim - linksma.
Ne. Nelinksma.
Ką gi, tuomet sugalvojau.
Gal pamėginkime dar kartą?
Surenkime antrą vakarėlį,
tebūnie tai galimybė tau susipažinti su žmonėmis.
Ten buvo tikrai nuostabių žmonių, Marti. Nuostabių.
Aš - nedrąsus žmogus.
- „Nedrąsus“, kurgi ne. - Ir... Ne.
Išmokysiu tave džiaugtis savimi.
Gerai? Ką manai?
Ką tai reiškia?
- Gerai. - Tikrai?
- Taip. Taip. - Gerai. Taip. Gerai.
Beje,
turiu tau dovanėlę.
Nieko sau.
- Žuvytė. - Auksinė.
- Na, ačiū. - Nėra už ką.
- Ir ką man su ja daryti? - Neabejoju, jog sugalvosi.
Galėtume įrengti tvenkinuką.
Na, Hemptone.
Puiki mintis.
Tau patiktų tas projektas.
- Ačiū. - Nėra už ką.
Ką gi.
- Ji žiūri į mane. - Taip. Rodos, tu jai patinki.
Taip. Tikiuosi.
PO VIENERIŲ METŲ
Gerai, gražiai žaiskit.
Adamai, gražiai elkis.
HERŠKOFAS
Nepadauginkit cervezas.
Atleiskit. Juokauju. Mėgaukitės fiesta, amigos.
- Gracias. Gracias. - O, taip.
Miriam. Matau, susipažinai su Norina.
Taip.
Nuostabu. Na, kaip sako Oachakoje...
Lehayim.
Į sveikatą.
Matau, šefas dirba išsijuosęs.
O, taip.
Jis visai mielas.
Ak, Martis.
Jis truputį nedrąsus, bet...
Na, nesikuklink. Jei norėtum...
Taip, nueisiu. Pasikalbėsiu su juo.
Gerai.
- Grilio meistras. - Kas? Aš?
- Miriam. - Taip. Žinoma.
- Taip. Matėmės per šivą. - Taip.
- Ir Aiko laukiamajame? - Ten irgi.
Aikas sakė, jog esi geriausias virėjas.
Norėsiu, kad pasidalintum kebabo receptu.
Labai svarbu ištepti iešmus aliejumi.
Tuomet mėsa kepa ir iš vidaus.
Koks aš nuobodus.
Ne! Ne, ne.
Labai įdomu.
Taigi, pasakei savo motinai, kad nevažiuosi į Floridą?
Oho, turi puikią atmintį.
Atleisk. Neturėjau...
Ne! Viskas gerai.
Mūsų čia ne vienas, tiesa?
- Pažįsti Dženifer? - Ne.
Ji - turtinga paveldėtoja.
Priklauso Niujorko baleto tarybai ar panašiai.
Ji jau šimtą metų vaikšto pas Aiką.
Turbūt žinai, kad pas Aiką lankosi ir kino žvaigždės?
Nemanau.
- Neturėčiau to sakyti. - Aišku.
Jos vardas rimuojasi su „Minet Paltrou“.
Jis tą minėjo, taip.
- Nemaža grupelė. - Taip.
Atsinešiu kitą padėklą.
Suprantu, kaip jaučiasi Džulija Čailds.
Be juokingo akcento ir...
tos ryškios krūtinės.
Kas galėjo pagalvot, kad avienos kebabas bus toks populiarus?
Manau todėl, kad uždėjau kalendros,
Atsiprašau, kur čia tualetas?
Tuojau parodysiu.
Jis koridoriuje, antros durys kairėje.
Tik palaukit, kol vanduo nusileis.
Ačiū, kad įspėjot.
Čia - Fara Focet?
Taip. Neblogai, a?
Jie susipažino lėktuve į Tampą.
- Oho. - Taip, ji labai miela.
Vaje.
Aikas buvo labai mielas vaikas.
Tiesą sakant, tai aš.
Ir mano tėvai bei sesuo.
Tikrai?
Tai jūs su Aiku pažįstami nuo vaikystės.
Jūs - giminės?
Ne visai.
Bet...
Jūs gyvenate čia su Aiku ir Bone?
Taip.
Nuostabus namas.
Prieš kiek laiko Herškofai jį nusipirko? Gal žinote?
Tiesą sakant,
šis namas priklauso mano šeimai jau nuo 6-ojo dešimtmečio...
Taip. Daug gerų prisiminimų.
- Ak. Jūsų šeimai. - Taip.
Palaukit. Čia - jūsų namas?
Na, jis - mūsų.
Taip, vardas dokumentuose - mano.
Bet reikia ypatingų žmonių,
kad jis atgytų,
ir tie žmonės yra Aikas... ir Bonė.
O aš moku idėjas įgyvendinti.
Tad tai - komandinis darbas.
- Taip. - Labai įdomu.
- Antros durys kairėje? - Taip, kairėje, antros durys.
- Gerai. - Palaikykite nuspaudusi rankenėlę.
Taigi...
ar galiu paklausti?
Žinoma.
Kodėl
pasakei Norinai, kad namas Hemptone priklauso tau.
Ką?
Nežinau...
Nepažįstu Norinos.
Ji buvo vakarėlyje.
Apvalutė raudonplaukė.
Nepamenu, kad būčiau kam nors tą sakęs.
Bet pasakei. Ji man pasakė.
Bet man įdomiau, kodėl tu pasakei.
Tikrai, aš nepamenu, kad būčiau kam nors tą sakęs.
Truputį liūdna tą girdėti, Marti, nes aš žinau, jog meluoji.
Norina įrašė jūsų pokalbį.
Tikrai?
Žinoma, jog ne.
Kas nutiko tavo savivertei, Marti?
Kodėl tau reikia kažką įrodinėti?
Tai - netinkamas elgesys.
Nors manai, kad atrodysi svarbesnis, tik parodai savo nereikšmingumą.
Dabar Norina nebežino, ką galvoti.
Ir jai neramu.
Ji galvoja, kad esi pasimetęs.
Kaip ir mudu su Bone.
Aš nesu ir nenorėjau nieko suklaidinti.
Aš tik... Aš...
sutrikęs.
Esu sutrikęs, Marti.
Kurių galų tu tą sakai?
Rimtai.
Juk tai aš sugalvojau rengti vakarėlius, tiesa?
Taip.
Aš sugalvoju temas. Parašau kvietimus.
- Viską suorganizuoju. - Taip.
Žmonės atvažiuoja pasidžiaugti.
Atsipalaiduoti ir pasilinksminti.
- O ne sužinoti apie tavo patologijas. - Atleisk.
Argi svarbu, jei jie galvoja, kad tas namas - mano?
Koks skirtumas, kieno jis?
Sutinku. Visiškai.
Tiesą sakant, aš po to pasakiau Norinai...
Ar nori, kad žmonės atvažiuotų pasidžiaugti,
ar nori, kad jie blogai jaustųsi?
Ne, aš noriu... Noriu, kad džiaugtųsi.
Ar nori, kad žmonės atvažiuotų ir tave išnaudotų?
Kaip tą darė Debė?
Ar Filisė?
Tam tikra prasme, Ketė?
Ne. Žinoma, ne.
Aš taip nemanau.
Žinai, jog darau tai dėl tavęs.
Kad tave apginčiau.
Mums nesvarbu.
Bet... mes tave saugome.
Žinau.
Tad pasistenk nekalbėti tokių dalykų, gerai?
Gerai.
Dar kartą labai atsiprašau.
Ir perduok Bonei mano atsiprašymą.
Marti, perduočiau. Tikrai.
Tik bijau, jog jei imsiu apie tai kalbėti su Bone,
ji ir vėl labai nuliūs.
Dabar...
žinai, kokią temą galvoju pasiūlyti?
Kas nori ateiti ant lentos?
- Taip! - Nuostabu.
- Klausau, kapitone. - Čionai, bičiuli.
Scenos baimė?
- Nori pasakyti pirato priesaiką? - Nori kažką pasakyti?
- Visą rytą tą kartojo. Ne... - Manau, šįkart jai pavyks.
Reikia pakeisti jai baterijas. Taip, reikia pakeisti baterijas.
Piratų priesaika.
Nemanau, jog pavyks.
- Dar maisto. - Aš soti.
- Ne, turiu galvoje svečius. - Žinau, ką turi galvoje.
Tau viskas gerai?
Nori vandens ar mineralinio?
Pasiilgstu savo vyro.
Atnešiu mineralinio.
- Kokį mėgsti? „Perrier“ ar „Pellegrino“? - Viskas gerai.
Turiu abu. Atnešiu „Perrier“. Taip.
Rodos, kažkur skaičiau, kad jame yra mažiau sodos.
Nuskambės keistai, bet jei geriu „Pellegrino“,
tai po to tik dar labiau noriu gerti.
- Imk. - Ačiū.
Ar pameni, kai pirmą kartą čia visi susirinkome?
Tik mes? Buvo taip smagu.
Ramu.
Pamenu.
Taip, tikrai.
Viskas gerai.
Atleisk.
Ne. Viskas gerai. Taip.
Gerai.
Gerai, aš galbūt... Manau, man metas grįžti
ir nunešti visiems dar kebabų.
- Taip. Gerai. - Žmonės laukia.
- Atleisk, Marti. - Ne.
Čia dar yra limonado.
Gerai.
- Pažaiskim vandensvydį? - Aikai, per šalta.
Neturite dar vieno rankšluosčio?
Arba plonos antklodės?
Tu... Ne... Paklausiu Bonės.
Ei, Aikai. Kelintą valandą išvyks autobusas?
Man jau užtenka.
Arturai, išgerk. Pasilinksmink.
Ką gi.
Išgersiu arbatos.
Arbatos?
Su kuo?
Karštu pienu, jei galima.
Rūgštingumo lygis geras.
Štai.
Imkit.
Ką gi. Taip. Visiems užteks.
Nagi, bičiuli. Reikia dalintis.
Liaukis.
Štai.
Rodos, tie bjaurūs Ichthyophthirius multifiliis po truputį traukiasi.
Vaistai veikia. Šaunuolis.
Tik pažiūrėk. Tavo žvynai tokie gražūs.
Su kuo kalbi?
Išgąsdinai mane.
Kalbiesi su žuvimis?
Taip, turbūt.
Spėk, kas...
Spėk, ką išrinko sinagogos viceprezidentu.
Nieko sau, sveikinu.
Nenorėtum sugrįžti į vakarėlį?
Maiklo draugas iš Los Andželo papasakos,
kaip ėjo į žygį kartu su Kreigu Ty iš serialo „Coach“.
Taip, iš „Coach“. Taip.
Ne, tai, aš tuoj ateisiu. Reikės apversti kebabus.
Žinai, Marti,
tie vakarėliai rengiami dėl mūsų.
Mūsų abiejų.
Man nelinksma, jei tavęs nėra šalia.
Nors liūdnokas tas vakarėlis.
Imk.
Ačiū, nenoriu.
Man - refliuksas.
Liaukis. Tik skardinė alaus.
Už mus.
Gerai.
- Labai atgaivina. - Pirmyn. Gerk.
- Normaliai išgerk. - Normaliai ir išgėriau.
Nagi, pirmyn. Vakarėliui trūksta Marčio.
Visiems trūksta.
Marčiui - migrena, aišku? Turbūt perkaitau saulėje.
Tai - terapijos dalis, Marti.
Noriu, kad būtum laisvas.
Noriu, kad skristum.
Štai taip. O, taip.
Vakarėlių liūtas Martis!
Taip! Štai taip!
Štai taip.
Dieve mano.
- Fantastika. Imk. - Ką?
Dabar galėsi pasibūti. Atsipalaiduoti, pasijusti laisvu žmogumi.
Pažvelk.
Žinai, kas padėtų vakarėliui įsisiūbuoti?
- Kas? - Jei visi sušoktų į baseiną
su drabužiais.
Įsivaizduoji?
- Tai būtų... Taip. - Galėtum parodyti pavyzdį.
- Aš? - Taip!
- Nežinau. Ne. - Aš žinau!
Pažvelk į Miriam.
Užtektų tau stumtelėti ją į vandenį.
- Kodėl... Į baseiną? - Jai tikrai patiktų.
- Jai patinka išdaigos. - Tikrai? Aš to nežinojau.
Jei žinotum, kiek ji yra prikrėtusi...
Jai patinka išdaigos, a?
Ji tikrai galvos, kad buvo smagu. Tu jai patinki.
Vakarėlių liūtas Martis.
Vakarėlių liūtas Martis. Vakarėlių...
Ei, Miriam.
O, labas, Marti.
Kur tu buvai?
Ką čia padarei, bliamba?
Atsiprašau.
Galvojau, bus linksma!
Kodėl turėtų būti linksma, Marti?
- Nesąmonė. - Kas tau negerai, bliamba?
- Tau viskas gerai? - Ne.
Tu gal nesveikas? Tu...
Turbūt nesusivaldžiau.
Aikas prigirdė mane alumi.
Palauk, Marti, ne.
Aš tik sakiau, būtų smagu, jei visi išsimaudytų.
Neliepiau tau jos taranuoti.
Klausyk, aš labai atsiprašau. Jis truputį nesuprato.
Paprastai aš negeriu. Alkoholio.
Marti, pasakysiu tau naujieną.
Viskas gerai. Tas alus buvo nealkoholinis.
- Ką? - Taip.
Kodėl? Kodėl tu...
Nes Vakarėlių liūtas Martis yra čia. Tereikia jį išlaisvinti.
Pripažįstu, gal kiek persistengta.
Taip, procesas tebevyksta. Gal pasirūpink ja?
Tai - vakarėlis. Galima maudytis.
Miriam, klausyk, aš atsiprašau. Pa...
Eik šalin, Marti. Man nereikia tavo sušiktos pagalbos.
O, ne, tu verki.
- Viskas gerai. Tu nekaltas. - Na, kaltas.
Ne, nekaltas. Aikas viską sugalvojo, aišku?
Jis tave įkalbėjo. Nežinau, kodėl jo klausai,
bet tu nekaltas.
Dieve. Žinai, aš netgi nenorėjau važiuoti į šitą nesąmonę.
Geriau būčiau nevažiavusi. To ir reikėjo tikėtis.
Juk nežinojai, kad įstumsiu tave į baseiną.
Ne, šito nežinojau.
Bet žinau, kad Aikas yra šūdžius.
Ir žinau, kad man jo jau gana! Viskas!
Ar žinai, kad mano mama mirė?
Užjaučiu.
Viskas gerai. Seniai tas buvo.
Bet mano mama mirė, o Aikas buvo įtikinęs mane, kad nesikalbėčiau su ja.
Tiesiog nebendraučiau.
Išbraukčiau ją iš savo gyvenimo.
Taip su ja ir neatsisveikinau.
Su savo tikra motina tiesiog...
Kas taip elgiasi, bliamba? Kas?
- Paieškokime tau sausų drabužių.
- Gerai. - Gerai.
Nauja suknelė!
Labai atsiprašau. Aš tik...
Miriam, tau viskas gerai?
Man atrodo, kepurės man nereikia.
Gal ir reikia. Saulė nešvies į akis.
Pamėgink.
Labai prilaisčiau ant grindų. Ar turi skudurą?
Nenoriu palikti betvarkės tvarkytojos kambaryje.
Tai - ne tvarkytojos kambarys, o mano.
Ką?
Taip.
Tu čia miegi?
Aš čia miegu.
Tai - mano lova. Mano kriauklelės.
Paveikslas su tilviku. Turiu šaldytuvą.
- Ar nori grįžti į vakarėlį? - Ne, nemanau.
Viskas per tą vyrą, tiesa?
Na, jis... Jis - sudėtingas.
Bet jis rūpinasi manimi.
Aš irgi taip maniau.
Galvojau, kad jis manimi rūpinasi.
Jis man buvo viskas. Ar žinai, kad aš jį mylėjau?
Bet jis sudaužė man širdį.
Nes aš jam... visai nerūpėjau.
Jam nė vienas nerūpime.
Nežinau, kokie tiksliai jūsų santykiai,
bet mums viskas gerai.
Jis tikrai manimi rūpinasi. Tikrai.
Jis mane myli. Jis pakeitė mano gyvenimą.
- Jis - mano geriausias draugas. - Ar pats girdi, ką sakai?
Savęs pažinimo kelionė - sudėtinga, Miriam.
Bet nekaltink Aiko dėl savo problemų.
Aikas mane išgelbėjo. Supranti?
Esu skolingas jam iki mirties. Jei ne Aikas, manęs jau nebūtų.
Tikrai būčiau miręs.
Esu jam labai skolingas.
Oho.
Tu rimtai įklimpęs.
Ar viskas gerai?
- O, taip. - Taip.
Tik padėjau Miriam susirasti sausų drabužių.
Žalia spalva tau tinka, Miriam.
Ačiū.
Atleiskit, kad sutrukdžiau. Karlas labai nori su tavimi padainuoti.
O, ne. Tik nesakyk, kad ištraukei karaokės aparatą.
Esu labai kalta.
Aparatas ir daina „Fight for Your Right to Party“ jau laukia.
Būtinai reikia?
Jis parūpins mums bilietus į Niujorko baleto premjerą, aišku?
- Už dyką nieko nebūna. - Ne, gerai sakai.
Gerai, eikš. Judu norėsite padainuoti?
Tiesą sakant, žinai, ką, Marti? Ar galėtum kai ko atnešti?
Nebėra žaliųjų citrinų, o jų reikia kokteiliams.
- Ar galėtum? - Tuojau.
Ačiū, Marti. Eime.
Martis? Martis Markovicas?
Taip. Ponia Zikerman.
Galvojau, tu išsikraustei.
Ne. Ne.
Na, aš...
Ant pašto dėžutės užrašyta kita pavardė,
jau galvojau, kad išvykai neatsisveikinęs.
Ne, aš vis dar čia. Taip.
Gerai. Na... Kaip tu laikaisi?
Kaip Filisė?
Girdėjau, Nensė susilaukė mergaitės.
- Turbūt labai džiaugiesi. - Tikrai?
Taip, gavau atviruką gimimo proga. Labai gražus vardas.
O kaip Džoelas?
- Tau viskas gerai? - Taip. Ne, viskas gerai.
Tik turiu nupirkti produktų.
Žaliųjų citrinų.
Atrodai išbalęs.
Tik truputį pavargęs. Taip.
Na, buvo smagu pamatyt.
- Taip, man irgi. Taip. - Taip.
Na, daug apie tave galvojau.
- Tikrai? - Džiaugiuosi, kad tau viskas gerai.
Taip.
Gal kitą kartą atsivesk Filisę ir vaikus?
Visi pasikalbėtume. Būtų puiku.
Daugybę metų jų nemačiau, turėtume daug kalbos.
- Gerai, na... - Gerai.
- Buvo smagu pamatyt. Iki. - Taip.
- Ką gi.
- Viso. - Taip.
Sustokit, prašau! Aš...
- Atleiskit. Sustokit. Palaukit. - Kurių galų?
Žiūrėk, kur važiuoji.
Šūdas!
Šūdžiau!
Kur eini, Marti?
Ateik, mielasis.
Dar šaukštelį už mamytę.
Nagi.
Štai. Gerutis. Šaunuolis.
Kaip sekasi, bičiuli?
Tau viskas gerai?
Gal nori vaistų nuo skausmo? Gal vandens ar...
Ilgai tavęs ieškojau. Tai...
Žmonės jau klausinėja.
Sveikas, drauge.
Pasakyk jų vardus.
Tikrai?
Ten - Stu. Jis - Itanas.
Sesi štai ten valgo lapus.
Ten - Katerina.
Ji gana santūri.
Nežiūrėk ilgai į ją.
Ten - Adamas. Jam pastaruoju metu prastokai sekasi.
Joms pasisekė, kad turi tave.
Taip manai?
Ne manau, o žinau.
Taigi, kokie tavo planai? Koks bus kitas tavo projektas?
Nežinau. Pagalvojau... Gal galėtume laikyti bites?
Būtų nuostabu.
Aš galvoju, gal šįvakar važiuosiu į miestą.
Tikrai?
Taip, prastokai jaučiuosi.
Gerai. Gaila, bet...
Ne. Žinoma.
Beje, Marti.
Jei jau važiuosi į miestą,
gal padarytum man paslaugą?
Taip, žinoma.
Noriu, kad parodytum
Noriu pajausti, kas ta meilė
Žinau, kad gali man parodyt
Ak
- Kas čia nutiko? - Perkaito.
- Mes įstrigom? - Kvieskit pagalbą.
Įstrigom? Ką?
- Nėra ryšio. - Pas ką nors yra ryšys?
Nėra?
Gerai, paklausykit. Nusiraminkit. Viskas bus gerai.
Ten toliau yra degalinė.
Aš ten nueisiu ir iškviesiu pagalbą, gerai?
Ką nors matot?
- Miriam? - Ką?
Ar tu... Gal eitum su manim?
Norėčiau atsiprašyti.
Tau pasisekė, nes noriu pasysiot.
Ačiū.
Atsargiai, neįlipk į purvą.
- Ačiū. - Štai taip.
Tik norėjau pasakyti, kad...
Noriu atsiprašyti, kad nesusivaldžiau.
Viskas gerai. Aš suprantu.
Ne, negerai.
Tu turbūt užkabinai skaudžią vietą,
bet man nederėjo taip šaukti.
Viskas gerai. Tikrai.
Sunku girdėti tokią tiesą.
Noriu pasakyti, aš pati abejoju.
Vis mąstau, koks būtų mano gyvenimas, jei...
Jei nebūčiau su juo susipažinusi.
Taip.
Nueisiu į tualetą.
- Taip, žinoma. - Gerai.
Ačiū.
Marti?
- Klausau. - Sveika, Miriam.
Bijau, kad nebegalėsiu būti tavo psichologu.
Manau, kad mūsų susitarimas nėra geras.
Manau, jog esi labai toksiškas žmogus,
tad nebenoriu su tavimi bendrauti.
- Aikai! - Viso gero.
Aikai, kas vyksta?
Ačiū, Maikai.
Suprantu, kad tai - neįprasta.
Daugiau manęs tokių dalykų neprašyk.
Išvertė Akvilė Katilienė