Да, бейби! - Какъв кош! Браво, Марти.
1990 Г.
Факир съм.
Факир. - Задръжте, момчета.
Идвай!
Ало? Да.
Добре.
Побързай.
Благодаря. Чао.
Добре ли си? - Да. Баща ми е починал.
Хайде, топката е в игра. - Баща ти е починал?
Топката е в игра.
Какво говориш? Мъртъв? - Играем.
ПО ПОДКАСТА НА "УАНДЪРИ" И "БЛУМБЪРГ"
От малък знаех, че баща ми беше без родители,
защото нямах баба и дядо.
Знаех, че е загубил братя и сестри, защото нямах чичовци и лели.
Чак като юноша научих, че беше загубил съпруга.
Чак като възрастен научих, че беше загубил дете.
Когато излязъл от концентрационния лагер, дошъл тук, загубил всичко.
Не можем истински да скърбим за него, без да скърбим за първата му жена.
Без да скърбим за брат ми Барух.
Прекрасен човек.
И...
Герой, ако щете.
Признателен съм и за мен е чест
да се наричам син на Волфганг Хършкопф.
Д-р Хършкопф, съболезнования.
Речта ви беше много красива.
Благодаря.
Благодаря, че дойдохте. - Да.
До четвъртък, нали? - Да.
Мислех си за наближаващите празници.
Чудех се дали искаш да ми гостуваш със семейство си в Хамптънс за уикенда.
Много мило, Марти.
Много хора ставаме, не искам да се натрапваме.
Ще се радвам да доведеш децата. Имам басейн, могат да плуват.
Дори да е така, сега не ми е до забавления.
Понякога, след края на шивата, когато денят се върне към нормалното,
тогава може да ти е още по-трудно.
Мислех си...
Може би ще ти е приятно да си някъде, където друг ще се грижи за теб.
Ще поиграем баскетбол.
Много мило, Марти.
Какво ще кажеш, скъпа?
Хамптънс, басейн. На момичетата ще им хареса.
Ще си готвим, ще бъбрим.
Искам да кажа, добре ще ти се отрази, д-р Айк.
Наистина звучи добре. Цял уикенд.
Е, чу дамата. Приемаме.
Чудесно.
Благодаря, Марти. - Абсолютно.
Благодаря, Марти. - За нищо.
Това е най-малкото, което мога да направя за теб.
Привет, Марти.
Здравейте. Привет, момичета.
Оставете багажа. Елате да ви разведа.
Страхотна дървения.
Мерси. - И морските сувенирници.
Няма такава дума. - Насам.
Искам да видите това.
Чувствайте се като у дома си.
Прекрасен имот.
Да, Марти е истински Джей Гетсби.
Какво е това дърво?
Череша. Открай време е тук.
А ти откога си тук, Марти?
Имотът е наш от 50-те години.
Късметлия си, че си го наследил, Марти.
Не всеки наследява имот в Хамптънс.
На мен татко ми завеща увреден слух на дясното ухо
и куп панталони от полиестер.
Как се чувстваш?
Не се случва често точно на мен да задават този въпрос.
Сигурно е така.
Добре съм.
Благодаря, друже.
Искаш ли да дремнеш, или да се разходиш?
Може би да похапнем?
Ще съм твоят консиерж. Тук съм да удовлетворя всяка твоя нужда.
Много си мил, Марти.
Много мило, но няма нужда. Ние просто се радваме да сме тук.
И ето ни тук.
Свирете туш, моля. Кухнята.
С машина на времето ли пътувахме?
В 1952 г. ли сме?
Айк.
Шегувам се. С него така си говорим.
Да, има нужда от ремонт. Не намирам време за това.
Разбирам те, доста работа е.
Това майка ти ли е?
Била е красавица. - Да.
И баща ти.
Много си приличате.
Сигурно ти липсват.
Мамо, може ли геврече? - По дяволите.
Прекрасна двойка, Марти.
Слушай сега. Знам, че ще ти е трудно да го чуеш.
Не им отдаваш почит, като живееш в миналото.
Тъкмо погребах баща си, знам какво говоря.
Знам, че е така.
Починали са преди десет години, а тук е като музей.
Родителите ти биха искали да си щастлив, да се радваш на живота.
Нали? Трябва да продължиш напред. - Да.
Ако не за себе си, за тях го направи.
Хайде, да хапнем нещо.
Това е спалнята на възрастните.
Очарователна е.
Виж каква гледка.
Страхотен стил.
Къде да оставя багажа? - Зависи.
В тази къща има две спални, в къщата за гости - една.
Къща за гости? Леле.
Знаете ли какво? Останете тук.
Какво? Не, това е лудост. Няма да те изгоним от спалнята ти.
Настоявам. - В никакъв случай.
Марти, това е нелепо. Сигурен съм, че ще се поберем в стаята за гости.
Логично е. Вие сте тук, а момичетата в стаята срещу вас.
Ще спя в къщата за гости за уикенда. - Наистина ли?
Идеята не е лоша. Момичетата се будят с първи петли.
Така е.
Добре, решено е.
НАНСИ
Не!
Нападат ме морски чудовища, помощ!
Направих ти айскафе, ако успееш да им избягаш.
Имат дълги пипала! - Ще те хвана.
Добре ли си?
Да, добре съм.
Тук се чувствам уютно, разбираш ли?
Чувствам се добре.
Марти е много щедър.
Той ни покани.
Приятно му е.
Трябва да се научиш да приемаш гостоприемството, за да си добър гост.
Просто е много мил. Това е.
Ние му помагаме.
Мислиш ли, че му е приятно да стои сам в тази стара къща?
Просто не искам да го използваме. - Не, той е самотен.
Кой е най-добрият лек за самотата?
Компанията е най-доброто лечение. Виж го.
Мой ред! - Хвърлям!
Той се забавлява.
Смее се за пръв път от месеци.
Не се безпокоя за Марти, а за теб.
Всичко ми е наред.
Добре, деца.
Не, не може. - Влизайте.
Какво е това?
Музика? - Купон ли има?
Не, това е съседът.
Отдава къщата под наем през лятото, за да плаща ипотеката.
Скъпи, върни се.
Скъпи, зарежи.
Кретени от Уолстрийт. Имат се за велики. - Просто се забавляват. Също като нас.
Всъщност тази музика ми харесва.
Не ги гледай. Така правя аз.
Не, знаеш ли? Да идем в града Марти.
Ще купим провизии. - Какви провизии?
Вино, месо, гранатомет. Шегувам се.
Наистина ли? - Да.
Не искаш ли да отдъхваш?
Не, искам да покажа на съседите как се купонясва.
Да вървим. - Добре.
Ето, момичета. - Момчета, не се бавете.
Привет, Кен.
Здрасти, Марти.
Здрасти, Елийз. Искам да ви запозная с моя приятел - Айк.
Д-р Айк Хършкопф.
Д-р Айк. Приятно ми е.
Отиваме в Плажния клуб.
На Кен изведнъж му щукна да купи катамаран.
Дано се науча да го управлявам. Следваща спирка - Франция.
Приятен ден. - Чао.
Да, това е Кен. Финансов съветник на много хора.
Мисля, че и на Рой Шайдър. - Той работи с Рой Шайдър?
Беше с него, като го видях последно.
Да, Кен има билети за "Ю Ес Оупън". В някаква ложа.
Но не си падам по тези неща.
Рой Шайдър.
Кен откога живее тук?
Той е от старата аристокрация. - Колко стара?
Боже, не знам. От холандските заселници?
Вземи очилата. Очите ти почервеняват.
Морски чудовища, гответе се за бой!
Скъпа, върнахме се.
Време е за питие.
Виж се само. - Да.
Минах през магазина.
Изглеждаш добре. - Така се и чувствам.
Мама и тате се целуват.
Да започва купонът.
Добре.
Усещам, че имам напредък.
Да, така е.
Като човек имаш удивителен напредък.
Сега направи същото за средата си. - Какво значи това?
Домът ти е огледало на характера ти.
Трупайки самоувереност,
ставаш по-верен на себе си и допускаш хората по-близо -
направи същото с дома си.
С апартамента ли?
Не, всъщност имах предвид къщата в Хамптънс.
Превърни я в мястото, което искаш да е,
където на хората ще им е хубаво. В приветлив дом.
Не знам.
С малко повече въображение и труд ще се превърне в невероятен дом
и в отражение на това, което си сега.
Да, предполагам.
Място, където дошлите от града
ще ахнат, като го зърнат.
Заслужаваш го, Марти. Наистина го заслужаваш.
Кажи го. "Заслужавам го."
Заслужавам го.
Пак. - Пак?
Заслужавам го.
Пак.
"Заслужавам го." Пак. - Заслужавам го.
Заслужавам го. - Пак.
Заслужавам го.
Страхотно е, нали?
Виж, съседната къща. - Да?
Където разпускат кретените? Продава се. - Добре.
Трябва да я купиш. - Какво?
Трябва да я купиш. - Вече имам къща.
На родителите ти е. Не искаш ли своя собствена?
Не съвсем.
Не мечтае ли всеки мъж да има собствен замък?
Продай своята и купи тази.
Няма нужда. - Марти. Извинете.
Да поговорим? - Брус, в среща е.
Искам да погледнеш разходите ни за този месец.
Чудесно. Остави ги. - Да, благодаря, Брус.
Ще стигнем до тях.
По-хубава къща е. По-голяма и с невероятен басейн.
Предпочитам моята.
Разбира се, добре.
Просто предложих.
Отивам в кабинета си.
Но идеята ти за ремонт е чудесна.
Наистина ли?
Мисля, че трябва да го направим.
Готов съм, просто не знам откъде да започна.
Мога да ти покажа.
Бих се радвал.
Ще дойдете ли с момичетата този уикенд? - Не. Порадвай й се сам.
Но не ми се стои сам. Елате.
Моля те. Поне да започнем отнякъде.
Сигурен ли си, че пак искаш да спиш в къщата за гости?
Започвам да мисля, че искаш да си там.
Всичко е наред.
Ще те гоня.
Добре.
Гледай колко по-свежо стана.
Като ново начало.
Да.
Мисля, че ще запазя тази.
Разбира се, да.
Както кажеш.
Да се позабавляваме.
В топките ми.
Айк, това беше подло.
Забавен си.
Ти започна. - Голяма закачка си.
Мислех върху нещо.
Какво ще кажеш, вместо да продадеш тази къща,
да купиш съседната и да свържеш двата имота?
Виж, какво ще кажеш...
Какво ще кажеш да направиш един хубав тенис корт,
а до него едно хубаво игрище за баскетбол?
Ще има място и за сядане.
Зад него нещо като бар.
Имаш по-голям басейн.
Имаш място и за игрище за миниголф.
Да, трябва само да разчистиш това пространство.
Да разкараш това дърво. Цената на имота ти се качва с 250 000 долара от раз.
Имам пациент озеленител, трябва да му се обадиш.
Няма да отсека това дърво. Никога.
Какво имаш предвид?
Родителите ми са го засадили, когато са купили къщата.
С Филис се катерехме на него, когато бяхме деца.
После децата й се катереха. Мама разговаряше с дървото.
Ставаше всяка сутрин и казваше: "Добро утро, дърво".
Обичаше го.
Звучи странно. Обичам това дърво.
Майка ти е разговаряла с него. То отговаряше ли й?
Не знам. Може би.
Какво има? Да продължим да боядисваме.
Когато искаш да говориш за баща си или за каквото и да било.
Много мило.
Но ще те цитирам: "Всичко е наред".
Мисълта ми е, че винаги си казвал: "Нормално е да не си добре".
Сигурно ти е мъчно за него.
Чуй ме, Марти. Между нас да си остане - той не беше добър баща.
Беше невероятен мъж, но не и баща.
Съжалявам. - Недей.
Примирил съм се,
защото знам, че ме обичаше с всяка своя частица.
Разбира се.
Просто не можеше да ми го покаже.
Мога да му простя.
Боже, тук е страхотно, Марти.
Ще ми се да не си тръгвахте утре.
И на мен.
Има нещо в природата, което ме кара да преосмисля живота си.
Творецът в мен се събужда.
Работя върху роман.
Това е страхотно. - Така е.
Мисля, че трябва да си взема почивка и да се съсредоточа върху писането.
Трябва ми почивка.
Трябва да се откъсна.
Да се откъснеш? От какво?
От всичко. Разбираш ли?
Иска ми се да отида някъде и просто да седя и да пиша.
Наистина ли? Къде?
Не знам. Може би в Йерусалим. Там ми харесва.
Сякаш ме зове.
Ще мога да направя алия, което винаги съм искал.
Какво искаш да... Съжалявам, просто е...
Виж, харесва ми идеята, че искаш да си вземеш почивка,
но Йерусалим?
Звучи шантаво да ходиш чак там, когато всичко, което ти трябва, е тук.
Тук? Това е твоят дом, Марти.
Наш е. С теб сме семейство, забрави ли?
Не, не ми се иска да се чувствам като натрапник.
Не, не. В никакъв случай.
Ако ми се струва, че ти преча, това ме възпира.
Защо говориш така? За мен ще е чест. - Нуждая се от подкрепяща среда.
Подкрепяща ще е. Тук ще ти е добре.
С удоволствие ще помогна в писането.
Ще си избистриш идеите и вдъхновението ще потече. И за двама ни ще е добре.
Не знам.
Ще трябва да помисля, Марти.
Моля те, остани.
Добре.
Утре ще изпратим Бони и децата в града и започваме работа.
Добре, чудесно.
Благодаря.
Довиждане, любими морски чудовища.
Чао, чичо Марти. - Чао, чичо Марти.
Марти, дръж му юздите.
Не мога да обещая.
Чао. - Чао.
Значи ще се видим след две седмици?
Ще видим.
Пациентите ми знаят, че съм взел кратка почивка.
Добре. - Но ще ви чакаме отново,
щом напиша черновата. Нали, Марти? - Абсолютно.
Добре. Забавлявайте се.
Не се забавляваме, а работим.
Добре, това имах предвид.
Чао, момичета. - Чао, тате.
Вече ми липсвате.
Не се преуморявай. Знам какъв ставаш, когато преживяваш нещо.
Не ми говори като психиатър. - Само казвам.
Все казваш, че си добре, но не съм убедена.
Марти. - Какво? Всичко наред ли е?
Да. Време е да ставаме.
Какво? Колко е часът?
Време е за работа.
Ясно. Добре.
Той почука и бавно отвори вратата на будоара й.
Тя седеше пред огледалото
и бавно слагаше червило на устните си.
Цвят пепел от рози. От Париж вероятно.
"От Париж.
Вероятно." - "Беше права" - каза той.
"Тялото беше там, както ти го описа.
Под моста. С обувка само на левия крак."
"С обувка само на левия крак."
"Но не си го убила ти." "Откъде знаеш" - попита тя.
И аз щях да питам същото.
Той...
Не, не. Не го вдигай.
За всеки случай. - Не спирай потока от думи.
Ало. - Марти, Брус е. Как си?
Добре. Благодаря, Брус. - За бога.
Става дума за Ей Еф Си.
Не сега, работим. - Не сега, Брус.
Скоро ще говорим. - Марти...
Съжалявам, Айк. - Докъде бяхме?
Съсредоточи се.
ДЖУИШ УИЙК
Чакай.
Марти! Ела да те запозная с новите ми приятели.
Отправих му ново предложение. Така е редно.
Марти! Идвай. Трябва да се запознаеш с всички.
Това са Маркъс, Брок, Кингзли и Ленъкс.
Имената им са като фамилии. Много е смешно.
Привет. Приятно ми е. - Здрасти, Марти.
Тези момчета са върхът. Работят по 75 часа седмично
и сега си взимат заслужена почивка.
Така ли е? - Да!
Как ти се струва тук, а?
Супер е. Да.
Виждаш ли барбекюто? По-голямо е от къщата ти.
Огромно е. Да.
А басейнът?
С форма на бъбрек, няма грешка.
Предизвиквам те да скочиш. Съблечи се гол, хайде!
Давай! Давай!
Много съм потен.
Потен? - Давай.
Хайде. - Не искате пот вътре.
Скачай. - Давай.
Вижте, с удоволствие,
просто имах малко работа, връщам се да я довърша.
Марти. - Беше ми приятно.
Да. - Та ти сега дойде. Марти!
Марти, ела!
Уби купона.
Съжалявам, момчета. Май е най-добре да се връщам да бачкам.
Беше хубаво да разпусна за малко.
Между другото, бихте ли намалили музиката малко?
На мен ми харесва, но Марти май е в цикъл.
Горкият!
Чао.
Налей ми.
Какви смотаняци!
Онези ли? - Боклуци, забогатели от хедж фондове.
Не ги понасям.
Добрата новина е, че собственикът е в тежък развод.
О, не. - Да.
Бърза да продава.
Можеш да му предложиш по-ниска цена и той ще приеме.
Горкият Боб.
Обади се на брокера си.
Не знам. - Полудя ли?
Ще имаш най-хубавата къща в Саутхамптън.
Заради дървото е, нали?
Наляво. - Ама че приключение.
Така е.
Добре, сега напред. Продължаваме. - Добре.
Обърни се надясно. - Сега ли?
Вие ми се свят.
Не мога да позная.
Сега спри. - Да, какво?
Ясно. - Да.
Отвори очи.
Повече няма да гледаш тази синя грозотия.
Никога повече. - Никога.
Има дупки в стената.
Още е в ремонт.
Представям си го. - Да.
Всички тези едноцветни безобразия.
Родителите ни мереха с Филис ето тук.
Боже мой.
Не е ли странно, като се замислиш? Бил съм ето дотук.
Боже. Същото лято Филис дръпна на височина.
Така й завиждах. - Те са мъртви.
Какво? - Марти, остави ги да почиват.
Кълна се, тази къща не е музей, тя е гробница.
Понякога ми се струва, че работя върху теб, но ти не работиш върху себе си.
Съжалявам. Обещавам, че ще се постарая.
Не ми се сърди.
Не се сърдя, просто...
Марти, успокой се.
Дишай. Не е добре за сърцето ти.
Всичко ще е наред. Имаш още работа, всичко ще се нареди.
Повярвай ми.
Досега бях на телефона с брокера.
Наистина? Какво каза? - Лоша новина.
Какво значи това?
Той каза, че никой не бива да купува тази къща.
Нуждае се от укрепване, септичната яма не става.
Защо ти го казва?
Той иска да я купи за себе си.
Не, той е стар семеен приятел. Опитва се да ме предупреди.
Глупости. Знае, че седиш върху злато и иска част от него.
Не мисля.
Той те лъже, Марти.
Чуй, трябва да бързаме. Звънна ли на озеленителя?
Не. - Защо?
Какво те прихваща с шибаното дърво?
Не знам. Има сантиментална стойност.
Сантиментална. То ли те отгледа?
Не.
Това дърво ли сменяше пелените ти? То ли ти готвеше и плати обучението ти?
Не искам да кажа това.
А какво? Да не си влюбен в него?
Преди години ми каза, че не си се влюбвал,
но забрави да споменеш, че си влюбен в дърво.
Просто го обичам.
Колко го обичаш? Мислиш ли за секс с него?
Защото звучиш така, сякаш имаш мерак да го изчукаш.
Не искам да го чукам.
Шегувах се.
Просто ми се струва, че ако някой има проблем с него, то това си ти.
Казах, че не искам да го режа, но ти не се оставяш.
По незнайно каква причина изглежда мразиш това дърво.
Значи лудите превземат лудницата, така ли?
Психоанализа ли ми правиш?
Не, не. Просто не разбирам.
Не, не разбираш, Марти.
Но ще се опитам да помогна.
Чувствата ти към това дърво не са здравословни.
И за всичко е виновна майка ти.
Любовта й към теб не е била здравословна
и в това се корени патологията ти.
Някой фройдист би казал, че това дърво е фалосът на майка ти.
Извисяващ се тотем на извратеното й желание към теб.
Това не... - Да.
Или е родовият й канал, който иска да те засмуче обратно.
Майка ти не те е оставила да пораснеш и сега си емоционално и сексуално сакат.
И това е шибана трагедия!
Моля те, спри.
Знам, Марти, трудно е.
Истината боли, но само така ще се излекуваш.
Обичам те по правилния начин. Няма да те нараня.
Ще направя така, че да зацъфтиш като това дърво.
Добре.
Знам.
Сега какво ще правиш?
Не знам.
Дори сега?
Мислех, че направихме пробив.
Времето ли си пилея? - Не, разбира се.
Знаеш ли? Може би не ставам за терапевт. - Не е вярно.
Не, мисля, че съм калпав психотерапевт, защото очевидно не напредваш.
Май трябва да се откажа. - Не.
Да. Страхотна идея. Отказвам се от теб и от терапията.
Не, не се безпокой.
Ще си стегна багажа и се махам от живота ти.
ЕДНА ГОДИНА ПО-КЪСНО
Пърл защо е тук? Той не й е бил баща.
Да, но я е отгледал и тя го е обичала.
ВОЛФГАНГ ХЪРШКОПФ 1907 - 1990
Не знаех, че имам още сълзи.
Хубаво е да поплачеш.
Какво казваше Волф?
"Майка ти пак рони сълзи."
Или: "Пийте вода. От леене на сълзи се ожаднява".
Как си?
Добре съм, мамо.
Знам, че ти е трудно.
Не, всъщност ми е лесно.
Айк. - Вече не се опитвам да угодя на човек,
който не показва любов.
Скъпи, чуй ме.
Така че е добре.
Той много искаше.
Не е било достатъчно.
След загубата на Барух той не смееше да обикне друг син.
Разбираш това, нали?
Не.
Имам новина.
Продажбата е финализирана.
И двата имота са мои.
Честито.
Обадих се на фирма да събори тази ограда.
Не, дай още сега да я съборим. Давай да събаряме.
Исусе.
Добре ли си?
Трябва да направиш парти.
За новия дом.
Превод на субтитрите Катина Николова