- Ideš, zlato! - To bol hod! Pekne, Marty.
Dal som to o dosku.
- O dosku. - Počkajte. Sekundu, chlapi.
No tak!
Haló? Áno.
Dobre.
No tak. Pohni!
Dobre, ďakujem. Dovi.
- Všetko v poriadku? - Áno, môj otec je mŕtvy.
- Pripravení. Poďme. - Tvoj otec je mŕtvy?
Áno. Pripravení.
- Čo? Akože mŕtvy, mŕtvy? - Ideme.
Psychiater odvedľa
PODĽA PODCASTU OD BLOOMBERG A WONDERY
Už ako batoľa som vedel, že otec prišiel o rodičov,
lebo som nemal žiadnych starkých.
Ako dieťa som vedel, že nemal súrodencov, lebo som nemal žiadnych ujov ani tety.
Ako dospievajúci som sa dozvedel, že prišiel o manželku.
A až ako dospelý som zistil, že prišiel o dieťa.
Takže, keď sa dostal z koncentračného tábora, prišiel sem s prázdnymi rukami.
Za mojím otcom nemôžeme naozaj smútiť, ak nebudeme smútiť
za jeho prvou ženou a mojím bratom Boruchom.
Bol to dobrý muž.
Hr...
Alebo ak chcete, hrdina.
Som nesmierne vďačný a pokorný,
že som synom Wolfganga Herschkopfa.
Úprimnú sústrasť, Dr. Herschkopf.
Vaša pohrebná reč bola úžasná.
Ďakujem. Ďakujem.
- Vďaka, že ste prišli. - To nič.
- Tak vo štvrtok? - Iste.
Rozmýšľal som. Blížia sa sviatky a...
Nechceli by ste na Deň pamiatky zosnulých prísť na víkend do domu v Hamptons?
Páni, to je od teba veľmi milé, Marty. Ja...
No vieš, už sme celá partia. Nechceme ťa rušiť.
Budem rád, ak prídu aj deti. Veď tam je bazén. Môžu si zaplávať.
Aj keby, teraz nie som veľmi dobrý spoločník.
Niekedy po Shive, keď sa veci vrátia do normálu,
môže nastať ťažké obdobie.
Myslel som si...
Že si naozaj užiješ miesto, kde budeš môcť relaxovať a kde sa o teba postarajú.
Možno si zahráš basket.
To je od teba veľmi pozorné.
Čo povieš, zlatko?
Hamptons a bazén. Nuž, dievčatám sa by sa to páčilo.
Budeme si variť a poflakovať sa.
Mohlo by to pre teba byť skvelé, Dr. Ike.
Znie to dobre. Víkend.
Nuž, počul si dámu. Prijímame to.
To je skvelé.
- Ďakujeme, Marty. - Nie je za čo.
- Ďakujeme. - Bez problémov.
To je najmenej, čo po tvojej pomoci môžem urobiť.
Páni.
Ahoj, Marty.
Ahojte. Ahojte, dievčatá.
Kufre nechajte tak. Poďte, ukážem vám to tu.
- Ach, tie steny sú krásne. - Och, áno.
- Vďaka. - A tie námorskorácie.
- To nie je slovo. - Poďte.
Toto musíte vidieť. Dobre?
Teda.
Vitajte. Cíťte sa tu ako doma.
Máš nádherný pozemok.
Áno, náš Marty je úplný Jay Gatsby.
Aký to je strom?
To je čerešňa. Je tu už celú večnosť.
A ako dlho to tu vlastníš ty?
Dom patrí rodine už od 50. rokov.
Máš veľké šťastie, že si zdedil takéto miesto.
Nie každý dostane dom v Hamptons.
Môj otec mi zanechal len čiastočný sluch v pravom uchu
a veľa polyesterových nohavíc.
Takže, ako sa máš?
V mojej práci túto otázku často nepočúvam.
To sa stavím.
Mám sa dobre.
Ďakujem, kamarát.
Nechceš si pospať alebo sa prejsť?
Možno sa najesť?
Považuj ma za svojho správcu. So všetkým ti pomôžem.
To je od teba veľmi milé.
Veľmi milé a nepotrebné. My... tešíme sa už z toho, že sme tu.
A... sme tu.
Poprosím fanfáry. Kuchyňa.
Páni, páni. Vkročili sme do stroja času?
Čo sme zase v roku 1952?
Ike.
Vtipkujem. Takto sa bavíme.
Zišlo by sa jej vynovenie, to áno. Asi som len nemal čas.
Chápem. Niekedy je toho príliš.
To je tvoja mama?
- Bola veľmi pekná. - Áno.
- A tvoj otec. - Uhm.
Vyzeráte rovnako.
Musia ti chýbať.
- Mami, môžem bagel? - Dokelu.
Boli krásny pár, Marty.
Ale počúvaj ma, aj keď sa to asi bude počúvať ťažko.
Neuctíš si ich, keď budeš žiť v minulosti.
Práve som pochoval otca. Viem, o čom hovorím.
Viem, že to vieš.
Umreli pred desiatimi rokmi, Marty, ale toto miesto je múzeum.
Rodičia by chceli, aby si bol šťastný. Aby si si užíval život.
- Však? - Iste.
Musíš sa pohnúť ďalej.
Ak nie pre seba, tak aspoň pre nich.
Poď. Je čas na jedlo.
Dobre. Tak tu je hlavná spálňa.
Očarujúca.
Pozrite na ten výhľad.
Tá Americana je krásna.
- Kam si máme zložiť veci? - Nuž,
v tomto dome sú dve spálne a v dome pre hostí je jedna.
V dome pre hostí? Aké nóbl.
Viete čo? Prečo nezostanete tu?
Čože? Nie, to je šialené. Nevykopneme ťa z hlavnej spálne.
- Trvám na tom. - Určite nie.
Marty, to je smiešne. Určite sa zmestíme do domu pre hostí.
Dáva to zmysel. Vy budete tu a dievčatá budú cez chodbu. To je v poriadku.
Cez víkend prespím v dome pre hostí.
Naozaj?
Vlastne to nie je zlý nápad. Dievčatá sú ranné vtáčatá.
To je pravda.
Dobre. Tak dohodnuté.
Ach, nie!
Útočia na mňa príšery! Pomôžte mi!
Pripravila som ti ľadovú kávu, ak im ujdeš.
- Majú dlhé chápadlá! - Dostanem ťa.
Je ti dobre?
Áno, je mi dobre.
Vieš, cítim sa tu ako doma.
Mám z toho dobrý pocit.
Od Martyho to je také štedré.
Veď nás pozval.
- Áno! Krásny pupkáč. - Chce nás tu.
Musíš sa naučiť prijímať pohostinnosť.
To je kľúčom k tomu, aby si bola dobrým hosťom.
Len vravím, že je to od neho milé.
Nuž, aj my mu pomáhame. Vieš, on...
Myslíš, že je rád sám v tomto starom dome?
Len ho nechcem využívať.
Bon, je osamelý.
A aký je najlepší liek na samotu?
Môžem ťa hádzať celý deň.
Spoločnosť. Spoločnosť je najlepší liek. Veď sa naňho pozri.
- Teraz ja! - A hádžem!
Užíva si to.
Smeje sa prvýkrát za posledné mesiace.
Nebojím sa o Martyho. Bojím sa o teba.
Je mi fajn.
Dobre, dievčatá.
Nie, nemôžete. Nemôžete. Dnu!
Čo to je?
- Hudba? - Majú párty?
Nie, je to ubytovňa.
Sused cez leto prenajíma dom, aby zaplatil hypotéku.
Vráť sa, zlatko.
Nechaj to tak.
Idioti z Wall Street. Myslia si, že to vlastnia.
Podľa mňa sa len zabávajú. Vieš, ako my.
A mne sa tá hudba celkom páči.
Ignoruj ich. To robím ja.
Vieš čo? Poď, Marty. Poďme do mesta.
- Kúpime zásoby. - Aké zásoby?
Veď vieš. Víno, mäso, odpaľovač rakiet. Žartujem.
- Naozaj? - Áno.
A nechceš iba oddychovať?
Nie! Chcem tým vedľa ukázať, ako sa to robí.
- Poďme. - Dobre, dobre.
- Tu máte, dievčatá. - Nebuďte dlho.
Ahoj, Ken.
Ahoj, Marty.
Ahoj, Elise. Predstavím vám kamaráta. Toto je Ike.
Dr. Ike Herschkopf.
Dr. Ike. Teší ma.
Sme na ceste do plážového klubu.
Ken sa zbláznil a kúpil si katamarán.
Snáď sa na tom naučím plachtiť. Ďalšia zastávka Francúzsko.
- Pekný deň. - Ahojte.
Áno, to je Ken. Stará sa o financie mnohým ľuďom.
- Asi aj Royovi Scheiderovi. - Pracuje so Scheiderom?
Keď som ho naposledy videl, bol s ním.
Ken má vždy lístky na US Open. Lóža, či čo to je.
Nie je to zrovna moja vec.
Roy Scheider.
Ako dlho tu Ken žije?
Patrí medzi „staré groše“.
Aké staré?
Bože, neviem. Z kolonizácie Holanďanmi?
Tu máš, daj si ich. Máš červené oči.
Vodné príšerky! Pripravte sa na bitku!
- Zlatko. Sme späť. - Jéj!
Myslím, že je čas na drink.
- Pozrime sa na teba. - Hej.
Skočil som do obchodu.
- Vyzeráš skvele. - Cítim sa tak.
Bozkávajú sa.
Párty môže začať.
Dobre.
Mám pocit, že robím pokrok.
Áno. Robíš.
Robíš neuveriteľný pokrok ako človek.
A musíš urobiť to isté
- vo svojom prostredí. - Čo tým myslíš?
Tvoj domov odzrkadľuje tvoju osobnosť.
Čím lepšie sa cítiš vo svojej koži,
si viac sám sebou a dokážeš prijať viac ľudí.
Musíš to urobiť aj u seba doma.
V mojom byte?
Nie, skôr som myslel na dom v Hamptons.
Vytvor si z neho miesto, kde budeš chcieť byť.
A aj iní. Lákavé miesto s otvorenými dverami.
Neviem.
Trochu predstavivosti a práce a môže z toho byť neuveriteľné miesto,
ktoré bude lepšie odrážať tvoj stav.
Asi áno.
Miesto, na ktoré prídu ľudia z mesta
a povedia si: „Páni.“
Zaslúžiš si to, Marty. Áno, zaslúžiš.
Povedz to. „Zaslúžim si to.“
Zaslúžim si to.
- Znova. - Znova?
Zaslúžim si to.
Znova.
- „Zaslúžim si to.“ Znova.
- Zaslúžim si to. - Znova.
- Zaslúžim si to. - Zaslúžim si to.
Je to dobrý pocit, však?
- Pozri na to. Ten dom vedľa... - Však?
- Tá centrála somárov, vieš? - Hej.
- Predávajú ju. - Dobre.
- Mal by si kúpiť ten pozemok. - Čo?
- Musíš ho kúpiť. - Už mám dom.
Áno, rodičovský. Nechceš svoj vlastný?
Ani nie.
Nesníva o tom každý muž? O vlastnom zámku?
Predaj svoj dom a kúp tento.
- Nepotrebujem ho. - Prepáčte.
- Môžeš na slovíčko, Marty? - Má stretnutie.
Mám účty za tento mesiac a mal by sa na ne pozrieť.
- Dobre. Nechaj ich vonku. - Vďaka, Bruce.
Dostaneme sa k tomu.
Je to oveľa lepší dom. Väčší. Má úžasný bazén.
Mám radšej ten svoj.
Iste. Dobre. Áno, dobre.
Bol to iba návrh.
Idem do svojej kancelárie.
Ale tvoj nápad s renováciou bol skvelý.
Naozaj?
Úplne. Myslím si, že by sme do toho mali rozhodne ísť.
Som pripravený. Len neviem, kde začať.
Nuž, môžem ti to ukázať. Ak chceš.
To by som bol rád.
Prišli by ste aj s dievčatami tento víkend?
Och, nie. Nie, nie. Mal by si si ho užiť sám.
Ale sám si ho neužívam. Príďte.
Prosím. Mohli by sme aspoň začať.
Naozaj ti nebude vadiť tráviť ďalší víkend v dome pre hostí?
Začínam si myslieť, že to tam máš radšej.
Je to fajn.
Páni.
Naháňam.
Áno, dobre.
No nie je to tu hneď príjemnejšie?
Je to nový začiatok.
Hej.
Myslím, že túto si nechám.
Iste. Áno, samozrejme.
Ako chceš.
Hej, zabavme sa trochu.
Do semenníkov.
Ike, to bol úder pod pás.
Ty si teda číslo.
- Začal si. - Ty si trdlo.
Vieš, premýšľal som.
Čo keby si tento pozemok nepredal,
ale kúpil ten vedľa a spojil ich?
Pozri, čo keby by si...
Čo keby si tu mal krásny tenisový kurt
a hneď vedľa basketbalový?
Tam je miesto na sedenie.
- Uhm. - A za tým bar.
Väčší bazén.
A pozri na to, tam máš tam miesto na minigolf.
- Hm? - Uhm.
Musíš to tam iba vyčistiť.
Zbaviť sa toho stromu a cez noc pridáš k svojmu pozemku 250-tisíc dolárov.
Jeden môj pacient pracuje so stromami. Môžeš mu zavolať.
Ten strom nevyrúbem. Nikdy.
Čo? Čo tým myslíš?
Moji rodičia ho vysadili, keď si kúpili tento dom.
S Phyllis sme po ňom lozili, keď sme boli deti.
A potom po ňom lozili jej deti.
Moja mama sa s ním dokonca rozprávala.
Každé ráno vstala a povedala: „Dobré ráno, stromček.“
Milovala ho.
Znie to divne. Ale milujem ho.
Tvoja mama sa rozprávala so stromom. A odpovedal?
Neviem. Možno.
Hej.
Čo tu máš?
Poďme ďalej maľovať.
Ak by si si chcel pohovoriť o otcovi, alebo o hocičom...
To je veľmi milé.
Ale budem ťa citovať: „Je mi fajn.“
Iba chcem povedať, že vravievaš,
Musí ti chýbať.
Počúvaj, Marty. Medzi nami, nebol veľmi dobrý otec.
Bol dobrý muž, ale nie dobrý otec.
- To ma mrzí. - Nemusí.
Zmieril som sa s tým,
lebo viem, že ma miloval každou svojou bunkou.
To určite.
Len mi tú lásku nevedel prejaviť.
Dokážem mu odpustiť a nechať to tak.
Bože, Marty, zbožňujem to tu.
Kiežby ste zajtra večer nemuseli odísť.
Ani nechcem.
Príroda ma núti prehodnotiť svoj život.
Vydal som sa tancovať so svojím tvorivým ja.
Pracujem na románe.
- To je skvelé. - Áno, je.
A mám pocit, že si musím dopriať voľný čas a sústrediť sa naň.
Potrebujem pauzu.
A priestor.
Priestor? Od čoho?
Od všetkého, chápeš?
Mal by som niekam ísť a len tam chvíľu sedieť a písať.
Naozaj? Kam?
Neviem. Možno do Jeruzalema. Zbožňujem to tam.
Mám pocit, akoby ma volal.
Mohol by som skúsiť aliyah. Vždy som to chcel.
Čo myslíš tým... Prepáč, ja len...
Pozri, páči sa mi, že si chceš dopriať čas,
ale Jeruzalem?
Je šialené ísť až tam, keď všetko, čo potrebuješ, máš tu.
Tu? Ale toto je tvoj dom, Marty.
Náš. Je náš. Sme rodina, spomínaš?
Nie, nerád by som ti stál v ceste.
Nie. Nie, nie. Určite nie.
Keď mám pocit, že ti stojím v ceste, blokuje ma to.
Ako to môžeš povedať? Budem rád.
Musím byť v prostredí, ktoré ma podporuje.
Bol by si tu podporovaný. Veľmi.
Rád by som ti pomohol pri knihe.
Vyčistíš si hlavu a necháš pracovať umelecké črevo.
Stále to bude úspech.
Ja neviem.
Musím si to premyslieť, Marty.
Prosím, neodchádzaj.
Dobre.
Zajtra pošlem Bonnie a deti do mesta a začneme pracovať.
Dobre, dobre.
Ďakujem.
Majte sa, moje najobľúbenejšie príšerky.
- Ahoj, strýko Marty. - Ahoj, strýko Marty.
Marty, nieže ho skazíš.
Nič nesľubujem.
- Ahoj. - Ahoj.
Uvidíme sa... o pár týždňov?
Nuž, uvidíme.
Pacienti vedia, že mám krátke voľno, takže...
- Dobre. - Ale určite sa vrátite
hneď po prvom návrhu knihy, že?
Určite.
Dobre, no, tak sa zabavte.
Nebudeme sa baviť, ale pracovať.
Dobre, veď to som myslela.
- Ahojte, dievčatá. - Ahoj, ocko.
Už teraz mi chýbate.
A neprepracuj sa, dobre?
Viem, aký si, keď si niečím prechádzaš.
- Nehraj sa na psychiatričku. - Iba hovorím,
že vravíš, že ti je fajn, no nie som si tým istá.
Marty.
Čo? Je všetko v poriadku?
Áno, áno. Iba je čas vstávať.
Čože? Aký je čas?
Je čas pracovať.
Dobre. Fajn.
Zaklopal a pomaly otvoril dvere do jej budoára.
Sedela pred zrkadlom
a pomaly si na pery nanášala rúž.
Staroružový. Z Paríža. Možno.
„Z Paríža.
- Možno.“ - „Mala si pravdu,“ povedal.
„Telo bolo tam, kde si povedala.
Pod mostom. Jedna poltopánka na ľavej nohe.“
„Jedna poltopánka na ľavej nohe.“
„Ale ty si ho nezabila.“ „Ako vieš?“ spýtala sa.
Chcel som sa spýtať to isté.
Mohol...
Nie, nie, nie. Nechaj to tak.
- Nie, radšej to zdvihnem. - Neprerušuj prúd.
- Haló? - Ahoj, Marty. Tu Bruce. Ako sa máš?
- Och, dobre. Ďakujem, Bruce. - Kristepane.
Môžeme si pohovoriť o AFC?
- Teraz nie, pracujeme. - Teraz nie.
Porozprávame sa čoskoro.
- Sľubujem. - Ale...
- Prepáč, Ike. - Kde sme to boli?
Sústreď sa.
A zrazu...
Počkaj. Ja... Vieš ty čo?
Hej, Marty! Poď sem. Predstavím ťa novým kamarátom.
Dal som mu ponuku. Aby urobil správne.
Marty! Poď sem. Musíš všetkých spoznať.
Toto je Marcus, Brock, Kingsley a Lennox.
Všetky ich mená sú priezviská. Na popukanie.
Ahojte, teší ma.
- Ahoj, Marty. - Ahoj.
Sú najlepší. Pracovali 75 hodín týždenne
a teraz sú na zaslúženej dovolenke.
- Však? Však? - Áno, sakra!
Čo na toto povieš?
Je to tu pekné. Áno.
Vidíš ten gril? Je väčší než tvoj dom.
Áno, extrémne veľký.
A čo tento bazén?
V tvare obličky. Ten nič nepokazí.
Vyzývam ťa. Vyzleč sa a skoč sem. Úplne nahý, dobre? No poď!
Ideš! Ideš!
Vieš, som veľmi spotený.
- Spotený?
- No tak. - Nechcete tam mať pot.
- Skoč. - Poď, Marty.
Pozrite, rád by som, ale...
Mám rozrobenú kopu vecí a mal by som sa k tomu vrátiť.
- Ale, Marty. - Tešilo ma.
- Hej. - Veď si len prišiel. Pozri, Marty!
Ale Marty, no tak!
Kradne nám radosť.
Prepáčte. Asi sa radšej vrátim do pekla.
Ale deň dovolenky som si užil.
Mimochodom, mohli by ste o kúsoček stíšiť tú hudbu?
Mne sa páči, ale Marty má asi svoje dni.
Chudák!
Tak neskôr.
Dolej mi.
To je ale kopa zasraných magorov.
- Tamtí? - Zberba hedžových fondov pri peniazoch.
Nemôžem ich vystáť.
Dobrou správou je, že majiteľ si prechádza ťažkým rozvodom.
- Ale nie. - Áno.
Musí to rýchlo predať.
Mohol by si mu ponúknuť menej a musel by to prijať.
Chudák Bob.
Mal by si zavolať maklérovi.
- Neviem. - Zbláznil si sa?
Mal by si najlepší dom v Southampton.
Ide o ten strom, však?
- Doľava. - Aké dobrodružstvo.
Áno, to je.
- Dobre, rovno. - Dobre, stále idem rovno.
- Pôjdeš doprava. Teraz... - A teraz?
- Krúti sa mi hlava. - Vieš, kde si?
Neviem si ani tipnúť.
- Dobre, zastav. Len... - Hej. Čo?
- Dobre. - Áno.
Dobre, otvor oči.
Už nikdy sa nebudeš musieť pozrieť na tú čučoriedkovú dieru.
- Už nikdy. - Už nikdy.
V stene sú diery.
Pracuje sa na tom.
- Bude to... Mám takú predstavu. - Dobre.
Všetky tie jednofarebné nezmysly.
Vieš čo? Tu naši rodičia merali moju a Phyllisinu výšku.
Božemôj.
Nie je to zábavné? Bol som takýto malinký.
Bože. Cez toto leto sa Phyllis tak vyšvihla
- a žiarlil som. - Sú mŕtvi.
- Čože? - Musíš to nechať tak, Marty.
Prisahám, že tento dom nie je múzeum. Je to hrobka.
Niekedy mám pocit, že na tebe pracujem ja, ale ty nie. Chápeš, čo tým myslím?
Prepáč. Prepáč. Budem sa snažiť viac, sľubujem.
Nehnevaj sa na mňa.
Nehnevám sa. Iba...
Upokoj sa, Marty.
Dýchaj. Nie je to dobré pre tvoje srdce.
Bude to skvelé. Ešte to nie je hotové, ale bude to skvelé.
- Ver mi. - Dobre.
Práve som dotelefonoval s maklérom.
- Naozaj? Čo povedal? - Zlé správy.
Čo tým myslíš?
Vraj by si ten dom nemal nikto kupovať.
Potrebuje podmurovku a septik nikdy nefungoval.
Prečo to povedal?
Vieš čo? Sám si ho chce kúpiť.
Och, nie. Je to starý rodinný priateľ. Len ma pred tým vystríhal.
To je kravina. Vie, že máš zlatú baňu a chce z nej kúsok.
To si nemyslím. Ja...
Klame, Marty.
Musíme byť rýchli. Volal si s tým, čo sa stará o stromy?
Nie.
Prečo nie?
Čo máš s tým prekliatym stromom?
Neviem. Asi má pre mňa sentimentálnu hodnotu.
Sentimentálnu ho... Vychoval ťa snáď?
Nie.
Nie? Menil ti ten strom plienky? Varil ti?
Platil ti školné?
Nemyslel som to tak.
A ako si to myslel? Si do toho stromu zaľúbený?
Tvrdil si, že si nikdy nebol zaľúbený,
ale zabudol si spomenúť svoju lásku k stromu.
Len ho mám rád.
Rád? Ako rád? Akože sexuálne?
Pretože mne to znie tak, že by si ho chcel pretiahnuť.
Nechcem pretiahnuť strom.
Žartujem.
Iba mám pocit, že ak má niekto problém s tým stromom, si to ty.
Povedal som, že ho nedám vyrúbať a ty to nenecháš tak.
Vyzerá to, že z nejakého dôvodu ten strom nenávidíš.
Takže blázni sú teraz psychiatri?
Psychoanalyzuješ ma?
Nie, nie. Iba nerozumiem...
Áno, nerozumieš, Marty.
Ale možno ti to ujasním.
Tvoje city k tomuto stromu nie sú zdravé.
A súvisí to s tvojou matkou.
Jej láska k tebe nebola zdravá
a v tom je zakorenená tvoja patológia.
Freudovec by povedal, že ten strom je falusom tvojej matky.
Veľký, čnejúci sa totem jej neprimeranej túžby k tebe.
- To nie je... - Áno.
Alebo je to jej pôrodný kanál, ktorým ťa chce vcucnúť späť.
Tvoja mama ťa nenechala vyrásť,
a teraz si kvôli nej emocionálne a sexuálne zaostalý.
A je to skurvená tragédia!
Prosím, prestaň.
Viem. Marty, viem, že je to ťažké.
Pravda je ťažká, ale iba tak sa uzdravíš.
Ja ťa mám rád správnym spôsobom. Neublížim ti.
Postarám sa o to, aby si kvitol ako tento strom.
Dobre.
Ja viem, viem.
Tak čo urobíš?
Neviem.
Ani teraz? Veď sme práve nahliadli do tvojho srdca a duše.
Ja že sme urobili pokrok.
- Či tu len strácam čas? - Určite nie.
Možno som len hrozný terapeut.
Nie, nie. Nie si.
Myslím, že som,
pretože sa vôbec neposúvaš.
- Asi by som to mal vzdať. - Nie.
Skvelé... skvelý nápad.
Vzdávam to s tebou a aj s terapiou.
Je to v poriadku, neboj sa.
Pobalím sa a zmiznem ti zo života.
O ROK NESKÔR
Prečo tu je Pearl? Nebol jej otec.
Nie, ale vychoval ju a ona ho ľúbila.
Ja že už nemám slzy.
Je dobré vypustiť to.
Čo hovorieval Wolf?
„Mama zase preteká.“
Alebo „Radšej sa napite vody. Vyplačete sa do smädu.“
Ako sa máš?
Fajn, mami.
Viem, že to je pre teba ťažké.
Vlastne to je ľahké.
- Ike. - Nie. Už sa ho nemusím snažiť potešiť.
Muža, ktorý mi neprejavil lásku.
Miláčik, počúvaj ma.
Takže je to dobrá vec.
Chcel ti ju prejaviť. Veľmi.
Ale nestačilo to.
Keď stratil Borucha, nedovolil si milovať svojho ďalšieho syna.
Dá sa to pochopiť, no nie?
Nie.
Mám nové správy.
Ten obchod sa konečne podaril.
Už vlastním oba pozemky.
Gratulujem.
Volal som stavbárovi, aby prišiel zbúrať ten plot.
Ale, urobme to hneď.
Urobme to my.
Kriste.
Si v poriadku?
Mali by sme usporiadať párty.
Kolaudáciu.
Preklad titulkov: Jessica Mona Youssefová