מה אני אמורה להרגיש עכשיו?
רוגע קיצוני.
כן, זה לא יקרה.
אני חווה תקופה קשה כרגע.
קורים דברים בין אחי ו...
עוזר אם לא מדברים.
בסדר.
כן, גם זה לא יקרה.
שנינו עשינו דברים שאסור היה לנו לעשות.
ואני מודה שגם אני לא חפה מפשע בסיפור הזה.
את חושבת שכדאי שאתקשר אליו או שאמתין שיתקשר אליי?
סליחה, שאלת אותי שאלה? -את יכולה לרדת מהמזרן שלי?
סליחה. כן, סליחה.
אז התקשרתי אליו.
לפעמים צריך להתגבר.
הייתי מעדיפה שהוא יתקשר אליי, אבל מה אני יכולה להגיד?
אני פשוט בנאדם מדהים. תבע אותי.
חוץ מזה, יש לי יום הולדת מחר. מה הוא יעשה, יתעלם מזה?
אל תדפוק אותי עם התוספות, ריי. עבר עליי יום ארוך.
- מ' מרקוביץ -
- פיליס שפירו ניו יורק -
- מבוסס על הפודקאסט של וונדרי ובלומברג -
תגידי שלום לאנשים בבית.
אייק, תניח את זה. -את עושה עבודה מעולה.
לא, אני צמאה מאוד. -אני על זה. בבקשה.
בסדר, תנשמי עמוק.
פתיתי הקרח שלך, מדאם?
את בת מזל שבן הזוג שלך תומך בך כל כך.
נשים הן לוחמות.
אני חושב שאנחנו מוכנים ללחוץ.
רגע. חכי, חכי.
רואים את הראש. -חכו. רגע.
תמשיכי ללחוץ. -רק רגע.
עוד לא, עוד לא! -אייק, תניח את הדבר המזוין הזה!
תמשיכי ללחוץ. תמשיכי ללחוץ. -אייק!
את עושה עבודה מעולה. אני כאן. תלחצי. -הנה זה בא.
תלחצי. תתרכזי.
עוד לחיצה אחת! עוד לחיצה אחת!
הנה זה בא.
עשית את זה! זה בן! זה בן!
לא, זה חבל הטבור.
זו בת.
-כן, ילדה טובה.
זו... זו בת. -ו... כן...
זו בת. -והיא הביאה חבר.
מה?
יש לי חדשות, אימא ואבא. עוד לא סיימתם את העבודה.
יש לכם תאומים. -תאומים?
כיף כפליים. -כן, תאומים.
עכשיו, בוני, קדימה, אני צריך...
כן, בוני. -לא, לא, לא!
כן, תאומ... אלוהים... -לא!
אז קתי התחצפה אליי ואמרה,
"מרטי, נתתי לך את הזמנות הרכש לחתימה."
וזכרתי מה שאמרת, אז השבתי אש
ואמרתי, "באמת, קת?
כי אני יודע שלא עשית זאת כי הייתי חותם עליהן.
אז את יכולה לבדוק שוב, בבקשה?"
אז היא חזרה לשולחן שלה,
ועל השולחן שלה, מתחת לערמת גיליונות ישנים של "פיפל"...
ד"ר אייק.
לא, אני...
ערמה של ישנים. תמשיך.
אתה בסדר? -מרטי, תסלח לי. אני מצטער. אני...
אני לא ישן הרבה.
איך אפשר להאשים אותך כשיש לך תאומות בבית? איך הולך?
בסדר מצדך שאקלל במפגש שלנו?
בבקשה. -טוב.
כי זה פאקינג אדיר, מרטי.
אבהות היא... אין לתאר.
כדאי לך לחוות את זה בעצמך.
אני רציני. שקלת פעם להיות אב?
אני? לא, אני לא יודע.
כלומר... אני אוהב מאוד להיות דוד.
אהבתי.
מרטי, מה אתה רוצה שתהיה המורשת שלך?
המורשת שלי?
אלוהים. אני...
לא חשבתי על זה מעולם.
אם להגיד את האמת, לפני הבנות, גם אני לא.
אבל כשגבר מביט בעיניים של הילדים שלו לראשונה,
הוא הופך מודע עד כאב לעובדה שימות יום אחד.
אתה מרגיש...
דחיפות לוודא שתותיר את העולם
מקום טוב מזה שמצאת.
וואו.
זה יפהפה, אייק.
היית מאוהב פעם?
אני לא יודע. מישהו יודע בכלל?
כן. כן, אנשים יודעים.
אז אני מניח שאני נאלץ להגיד... שלא.
אני לא יכול להגיד שכן. אולי הקמת משפחה אינה המורשת שלי.
מרטי, תקשיב לי. המורשת שלך עוד לא נכתבה.
יש עוד המון זמן לזה. אתה רק צריך למצוא את האישה הנכונה.
ואם לא, יש דרכים רבות אחרות להותיר חותם בעולם.
מן הסתם.
אם הייתי אתה, והיו לי... הנכסים שלך.
הייתי תורם.
למי? -לאחרים. לעולם.
תקים קרן או משהו.
תחשוב כמה מדהים תרגיש.
חשבתי הרבה עליך ועל ה...
האמצעים שלך מאז עניין פיליס.
אם להגיד את האמת, אני לא חושב שהתגברתי על זה.
אני מרגיש נורא על איך שזה הסתיים.
דיברנו על זה.
פיליס הייתה רעילה. היא שדדה אותך.
היא הפרה אמון של חיים שלמים.
פעלת נכון כשהוצאת אותה מחייך.
אבל דיברנו מספיק על העבר. בוא נדבר על העתיד.
אולי הקמת קרן
היא בדיוק הסחת הדעת שאתה צריך כרגע.
תשתמש בכסף שלך לעזור לעולם. איזו מורשת נפלאה.
תשמע, מה שאתה אומר נשמע לי מצוין.
באמת.
אני פשוט לא יודע איפה להתחיל, להקים דבר כזה.
זה דווקא לא מסובך במיוחד. זה אפילו די פשוט.
אני מתכוון להקים קרן בעצמי
ברגע שאצליח לחסוך קצת כסף.
אולי נקים קרן יחד.
אתה ואני? -למה לא?
אנחנו משתפים פעולה היטב, לא?
כן.
מאוד. -כן.
אז בוא נעשה את זה.
נתרום למען הטוב.
נותיר מורשת.
בסדר. המעמד שלכם כארגון שלא למטרות רווח אושר,
והחשבון שלכם פתוח עכשיו.
רציתם להפקיד הפקדה ראשונית היום?
כן, אנחנו רוצים. 165 אלף שקלים.
ראית פעם המחאה גדולה כל כך? -אני עובד בבנק.
כן. לא. ברור. כן. -כן.
אני משקיע את ההשקעה הראשונית.
אני אתרום בהמשך.
כן, אני הרווק כאן, אז יש לי קצת יותר כסף.
לבחור הזה נולדו תאומות לא מזמן. אב טרי.
אחי. אני אומר לך.
מכונות קקי תאומות. -רוצה עצת השקעות?
קנה מניות של "פמפרס".
אני מבין. אבל על מנת שלשניכם תהיה זכות חתימה בחשבון,
שניכם צריכים להשקיע משהו בהתחלה.
לא משנה כמה.
כן.
כמובן.
נניח, 5,000?
כל סכום.
אלפיים? -בסדר.
אלפיים וחמש מאות.
ההצעה האחרונה שלי.
אדוני, אתה מתמקח עם עצמך. לא משנה איזה סכום.
אלפיים וחמש מאות, זה בסדר מבחינתי, באמת.
הנכסים שלי לא נזילים כרגע,
אבל אני מבטיח שאכפיל את התרומה הזו
בעתיד הקרוב מאוד.
אכפיל את זה, מרטי.
ד"ר אייק, זה בסדר. אני יודע שתכפיל.
אז 2,500.
סכום שיוכפל בהמשך.
שניכם רוצים סמכות חתימה בחשבון, נכון?
בהחלט, כן. זו שותפות שווה.
אביא את פנקס ההמחאות.
אתה יודע שהייתי שמח אם הייתי יכול לתרום עוד, מרטי.
אתה יודע את זה, נכון?
את מה שהענקת לי אי אפשר לחשב במספרים.
ג'ו, אתה שם?
לאייק ולי יש נכסים יקרי ערך שאנחנו צריכים להנציח.
היי, אפשר לעזור לכם?
סליחה, ציפיתי לג'ו.
אני האנה. ג'ו הוא השכן שלי.
התחלתי לעבוד כאן לא מזמן. ג'ו ואתה חברים?
לא ממש, אני רק קונה ממנו מסגרות.
כן. זה הגיוני.
כלומר, אפשר להגיד שזה כל העניין כאן.
כן.
אני מרטי.
אני האנה. -כבר אמרת.
מצטערת.
אני מרטי. עכשיו אנחנו תיקו.
תודה.
זה נחמד. בסדר.
אז מרטי, מה... -כן.
מה אני יכולה לעשות למענך? -לא משהו מיוחד,
יש לי פשוט מסמך כאן שצריך למסגר לצד שתי הקבלות האלה.
אולי שחור מט בעובי 2.5 או 5 ס"מ על מסגרת עץ דובדבן בעובי 1.8 ס"מ?
אתה בהחלט מתמצא בזה.
אם חיים מספיק, לומדים כמה דברים על...
את יודעת, יציקות הפוכות ותיבות תצוגה.
לא, בחייך. רואים שיש לך עין טובה.
לי? -כן, לך.
לא, לך יש עין טובה.
עיניים, שתי עיניים.
המספר הרגיל של עיניים יפות.
ה...
מכסה הראויה של כדורים עיניים.
תודה, אני חושבת.
כן.
בסדר, אז... זה ייקח כמה ימים.
תחזור לבקר אותי ביום חמישי. -יום חמישי, בסדר.
יום חמישי. כן. היום האהוב עליי. -יום חמישי.
שידוע גם כיום תור. על שם אל הרעם הנורדי.
תור. -כן.
כמובן, כן.
הוא בעצם מגביל ליופיטר או יוביס בפנתאון הרומי,
אבל לא משנה.
בסדר. נתראה ביום חמישי. -תודה רבה. אחלה.
בשמחה. -בסדר.
ערב טוב. ביי, מרטי. -ביי.
- חנות מסגרות השדרה השנייה -
זה היה מרשים, מרטי. -רוץ.
שום מילה לא נשמעה הגיונית, אבל האופן שבו אמרת את זה...
אפשר לרוץ, בבקשה?
פרומונים נשפכו ממך, מרטי.
הם נשפכו.
היית כמו חיה. רגע, למה אנחנו רצים?
אני לא יודע! רוץ!
אתה מתפתח, מרטי.
אני עייפה מאוד. למה הן לא ישנות? הן לא ישנות אף פעם.
מי... אוי, לא.
בואי. בואי. -בסדר.
בסדר. בסדר.
בואי הנה.
אפשר לעזור לך? -פי-ג'יי ברנשטיין.
שיט. המעדנייה.
הזמנת את זה, נכון? -כן.
אוי, שכחתי לבטל.
תשמע, האירוע שלנו לא מתרחש הערב בסופו של דבר.
מה זה?
זו הזמנה מפי-ג'יי ברנשטיין ששכחתי לבטל.
אתה יכול להחזיר את זה.
צריך להודיע 24 שעות מראש על ביטולים.
מה? קשקוש. אני לא משלם על זה.
כבר שילמת. חייבו את הכרטיס שלך.
בסדר. אז אני רוצה את זה, אבל לא כי אתה מאלץ אותי.
כי אני באמת רעב.
אבל לא תקבל טיפ. -הטיפ כלול במחיר.
בסדר, שים את זה על השיש.
צא מהבית שלי. -תיהנה מהארוחה.
הן ישנות.
אייק, אלוהים אדירים.
למה לעזאזל הזמנת מגש ל-50 איש?
הזמנתי מראש.
חשבתי שאולי תהיה כאן ברית הלילה, זה הכול.
קיווית לבן? -מה? לא. ברור שלא.
לא, רק רציתי להיות מוכן למקרה שזה היה בן.
אלוהים אדירים. רצית בן.
לא, באמת שלא. אני מבטיח.
לא.
אני פשוט...
תמיד חלמתי...
שאערוך ברית לבן שלי.
ונזמין אנשים מבית הכנסת, העמיתים שלי מבית החולים.
אבא שלי. -אייק, אל תעשה את זה לעצמך.
מה לעשות לעצמי? -אתה אב בעצמך עכשיו.
אתה כבר לא צריך להרשים אותו.
אתה מנסה כבר יותר מ-30 שנה, והוא...
מותק... -לא, בחייך. בבקשה.
תשכחי שאמרתי משהו.
בואי נאכל.
אולי הגזמתי עם הדג.
אייק, אני לא חושבת שאני יכולה להמשיך.
זה יותר מדי עם שתיים. אני זקוקה לעזרה.
סינדי נתנה לי שם של מינקת והיא אומרת שהיא פנויה.
אני אתקשר אליה. -זה לא יקר?
שלוש מאות וחמישים לשבוע על שינה טובה? הייתי משלמת כפליים.
שלוש מאות וחמישים לשבוע? זה יקר קצת, לא?
יש גבול לכמות בעיות האם בניו יורק שאני יכול לטפל בהן.
אז אתה מוכן להוציא כסף על הזמנה ממעדנייה למסיבה שלא תתקיים,
אבל אתה לא מוכן להוציא על אשתך והילדים?
בחייך, זה שונה.
אנחנו לא זקוקים לעזרה. אנחנו מסתדרים.
אתה מסתדר כי הפטמות שלך לא מדממות
ואתה יכול ללכת לשירותים בלי לבכות.
זה שפל, בוני. את יודעת שהייתי עושה יותר אם הייתי יכול.
אתה לא יכול ואתה לא עושה. אני עושה, ואני צריכה את זה.
אייק, בבקשה. אתה בעבודה כל יום. אני לא יכולה לעשות את זה לבד.
בחייך, מותק. בטח שאת יכולה. את סופר-אימא.
בסדר, שיהיה.
אני בכלל לא יודעת למה אנחנו מתווכחים על זה.
אתה יודע מה? פשוט אשתמש בכסף שלי.
אלוהים אדירים.
תראה את הפנים האלה. מלאכיות.
נכון שהן משהו? -תראה את התמונה הזו, ד"ר אייק.
תראה את הבעת הפנים שלך. כאילו, "מצטער, בנות, מפעל החלב סגור."
אתה קורע מצחוק. יש לך הרבה מה להציע.
היי, זה מה שהבחורה מחנות המסגרות חשבה.
טוב... כן.
מצאת חן בעיניה.
אני מבין למה.
אתה רווק מבוקש מאוד.
אז אתה אומר שכדאי שאזמין את האנה לדייט?
אני חושב שאתה יודע את התשובה לשאלה הזו,
אבל זמננו אזל.
בסדר.
היי, מרטי.
כן?
יש לך רגע לדבר על ירון?
כן, בטח.
עמית שלי מאוניברסיטת ניו יורק שלח לי את זה.
פן גאלה.
זה אחד מאירועי הפילנתרופיה הגדולים בשנה.
הם מגייסים המון כסף לארגוני צדקה נפלאים.
אני חושב שזו הדרך המושלמת להשיק רשמית את קרן ירון.
מה אתה אומר? -אלף דולר למנה.
כן, ככה זה.
כן. אני יכול לחשוב על זה?
בטח, חבר.
כלומר, זו דרך טובה... לתרום,
אבל קח כמה זמן שאתה צריך.
בלי לחץ.
מרטי, היי!
היי. -יום תור שמח.
יום תור שמח גם לך. -כן.
כן.
המסגרות שלך כאן, אז...
אני כבר חוזרת.
הנה הן.
זה מעולה.
כן? -נחמד מאוד.
הכנתי אותן בעצמי.
עבודה מקסימה, וואו. כמה אני חייב לך?
על חשבון הבית. -באמת?
לא.
זה... 59.95 על ה...
כן. אני מצטערת, אני לא יודעת למה אמרתי את זה.
אני חושבת שאני... לחוצה. -את לחוצה?
לי יש מפיות מ"ברגר קינג" בבית השחי.
דוחה, מרטי. אני מתלוצצת. -לא.
זה דוחה קצת. -זה באמת דוחה.
למה אתה לחוץ?
ובכן, האנה, אני...
יש שאלה שאני רוצה לשאול אותך.
בבקשה. -בסדר.
שאל.
את...
מלבד ללכת לעבודה...
את יוצאת מהבית לפעמים?
דירה? אני לא יודע איפה את גרה.
אני לא יודע באיזה סוג מגורים את...
זו דירה. כן. -את יוצאת ממנה?
אני יוצאת ממנה לפעמים.
אז...
יש!
מה זה?
מכונת קפה חדשה.
מה הבעיה במר קפה?
שום דבר. זה פשוט אחד השינויים החדשים של מר סטיבנס.
לפחות הם משלמים על קפה טוב.
לא, אל תפתחי את זה.
זה דג.
למה? למה יש דג במכל של הקפה?
אני לא יודע. -בוקר טוב, צוות.
בוקר טוב. -בוקר טוב.
מה שלום כולם?
בסדר. בסר גמור.
טעמתם את הדג? פי-ג'יי ברנשטיין. דג מעולה.
אני חושבת שאוותר.
כן, מתחשק לי משהו מתוק.
- בונקרס מנהלים -
מה זה בונקרס מנהלים?
הם בונקרס למנהלים.
אני יכול לקבל אחד? -הוא מת על בונקרס.
אתה מנהל? -לא.
אז אני חושב שענית על השאלה של עצמך, חבר.
חטיפים למנהלים בלבד. זה לא נראה לך קיצוני קצת?
חברים, אני מצטער. זה לא בידיי.
נורמן הורוביץ קשוח מאוד בדברים האלה.
אם אתם רוצים, אני יכול לדבר איתו, לזרוק לו מילה. הוא שומע בקולי.
נחמד.
בסדר. קדימה, הצוות.
כן. קדימה. -כן. קדימה.
היי, מרטי, דיברנו ואנחנו...
כלומר, תהינו... קתי, תגידי את.
כמה זמן מר סטיבנס יישאר כאן?
כל עוד נצטרך אותו. תראו בו משאב יקר ערך.
ככל שהוא נמצא כאן יותר, זה עדיף לכולנו.
העניין הוא שהשינויים כאן...
סלח לי, ברוס. יש לי פגישה חשובה.
אבל מרטי... -מרטי...
אייק.
לא תאמין מה קרה.
אחלה. אפשר לדבר איתך לרגע?
כן, כן. -בפנים. פשוט ניכנס? אחלה.
שום בעיה. -יופי.
מרטי, אני רוצה לזרוק לך משהו, ואם זה מוצא חן בעיניך, אחלה.
אם לא, תתעלם מזה.
בסדר. -אחלה.
יש מרחב עבודה קטן שאני יכול לתפוס בזמן שאני כאן?
אולי משרד? אני לא רוצה להפריע.
בטח, חשבתי שאתה רוצה להיות קרוב למרכז,
לרחף בתוך הצוות, משהו כזה.
הדעה שלי לגבי זה התפתחה.
אני חושש שאנשים יתבלבלו אם לא תהיה היררכיה נראית לעין.
זה עלול לגרום להם להרגיש חסרי כיוון או ביטחון.
זה נשמע הגיוני?
כן. לגמרי.
אחלה. העובדים יודעים את המעמד שלי כאן,
אבל הם צריכים לראות את זה קצת יותר.
זה בשבילם, לא בשבילי.
בהחלט. לא, נטפל בזה מייד.
נפלא. עכשיו, אני מתנצל.
הפרעתי לך. מה רצית להגיד?
האנה, הבחורה מחנות המסגרות.
כן? -הזמנתי אותה לדייט.
מרטי פאקינג מרקוביץ. אני גאה בך מאוד!
לאן תיקח אותה? -נצא להליכה בשבוע הבא.
הליכה? לאן? -אני לא יודע.
אולי לפארק?
אני אוהב אותך, חבר. שב.
זה מתוק מאוד. אני רוצה להגיד לך משהו.
נשים לא רוצות ללכת.
הן רוצות שידהימו אותן. שיפילו אותן מהרגליים. שירשימו אותן.
בסדר, אז לאן לקחת אותה?
אלוהים אדירים. -מה?
תביא אותה לנשף של פן.
וואו.
בחיי, אייק. אני לא בטוח.
אני יודע. זה מושלם. אני אביא את בוני ואתה את האנה. דייט כפול.
זה נשמע מדהים. העניין הוא... תשמע.
ארבעה כרטיסים ב-1,000 דולר לאחד?
גם שניים נשמעו לי בזבוז.
צדקה זה לא בזבוז.
זו קרן פן, מרטי.
מילים בדפוס הן הנשק הגדול ביותר של הדמוקרטיה שלנו נגד עריצות.
דמוקרטיה חשובה לך, לא?
ד"ר אייק, אני...
אני מבטיח לך שאני מת על דמוקרטיה.
ואני לא סובל עריצות.
אבל, תשמע, אולי תלך עם בוני?
אני לא חייב ללכת.
פשוט, ארבעה כרטיסים,
לא נראה לי שזה משתלם, זה הכול.
אתה יודע מה? אולי אתה צודק.
ארבעת אלפים לארבעה אנשים זה שוד. -גם לדעתי.
במיוחד כשאתה יכול להזמין שולחן לשמונה ב-6,000 בלבד.
זה ממש כמו הנחה סיטונאית.
אתה רואה? אנחנו כבר חוסכים כסף. אתקשר להזמין.
בסדר.
ואל תשכח את המשרד.
כן. בסדר.
אני לא יודעת, מותק. זה לא בדיוק הקטע שלי.
מה זאת אומרת? זה הנשף של פן.
אני תשושה. אני נראית זוועה. אני לא נכנסת לבגדים שלי.
אני פשוט לא חושבת שאיהנה. -לא תיהני מהנשף של פן?
מותק, ילדתי לפני משהו כמו רבע שעה.
ועכשיו יש לנו את אניטה כאן. בשביל מה את משלמת לה?
למה שלא נצא? רק שנינו?
אני מרגישה שאני בקושי רואה אותך.
בון, אני מציע לך לצאת מהבית איתי.
זה הפן גאלה, למען השם. חשבתי שתהיי מאושרת.
אני פשוט לא משוגעת על אירועים כאלה,
כי אני לא משוגעת על הגרסה הזו שלך.
איזו גרסה שלי?
זו שצצה באירועים האלה.
זו שלא יודעת מתי להפסיק.
איך שאת רוצה, בוני. אבל באמת, אני...
אין לי מושג על מה את מדברת.
אז אני חושב שאושיב את קירשנבאום כאן.
הרחק מהלהקה, ואת מיץ' רוזן קרוב ללהקה.
כך לא ישמעו אותו לועס.
אני מבין שאתה רוצה להיות קרוב לשירותים?
כן.
אתה בסדר? אתה נראה עייף קצת.
אני פשוט... לחוץ קצת, זה הכול.
מהיום? -כן.
היי, אתה תכבוש אותה.
היא בטח רגילה לשמוקים שגוררים אותה ל"גריי'ס פאפאיה".
וזה מזכיר לי,
בסדר. -הפנקס במשרד שלך?
כן, במגירת השולחן.
מרטי.
אפשר לדבר איתך לרגע? -כן, בטח.
מר סטיבנס נתן לי הרגע
חשבוניות על 54 מפגשי פסיכולוגיה תעשייתית.
אז מה?
מה אתה רוצה שאעשה בהן?
שלמי אותן, כמובן.
אנחנו באמת יכולים להרשות לעצמנו?
כן, תודות למר סטיבנס.
ההכנסות שלנו הגיעו לשיא בחודש שעבר.
וגם ההוצאות שלנו.
מה אמרת, קתי? -שום דבר.
תשמע, מרטי. אני מודה שמר סטיבנס נתן לנו עצות שימושיות,
אבל אנחנו באמת צריכים פסיכולוג תעשייתי במשרה מלאה?
ברוס, בחייך. תראה את כל השינויים שנערכו כאן.
ראיתי ואני לא משוגע על חלקם.
עליך לאמץ את השינוי או להילחם בו,
אבל אתה לא יכול למנוע אותו. -אבל אתה לא יכול למנוע אותו.
כן, זה מה שמר סטיבנס אומר.
אני פשוט חושש שהנוכחות שלו כאן הופכת להסחת דעת.
אז בחיי, ברוס.
בוא ניקח רגע כדי לפרק את זה.
תהית פעם למה דעתך מוסחת בקלות כזו?
מה זה?
זה השולחן החדש של מר סטיבנס. עץ אלגום אמיש.
נחמד.
חברים, מר סטיבנס נמצא כאן כדי לעזור.
הוא גם יישאר כאן.
אז תתרגלו לזה.
בסדר?
קדימה.
- יוני, 1983 -
- קרן ירון -
תודה רבה.
היי!
מרטי. -האנה.
היי. -היי.
את נראית מעולה.
תודה. -כן.
אתה נראה כמו ג'יימס בונד.
הבאתי לך משהו.
תודה. זה... נחמד.
לא היית צריך לקנות לי מתנה.
תפתחי. -בסדר. כן.
וואו, מסגרת של תמונה.
כן. -מסגרת של תמונה.
חשבתי שכולם תמיד מקבלים ממך מסגרות,
ואולי יהיה נחמד, לשם שינוי, אם מישהו ייתן לך מסגרת.
זה...
זה רעיון גרוע. אני מצטער. -לא נכון.
לא. זה אחלה. אין לנו את הסוג הזה.
בסדר. -אז זה חדש ומעניין בעיניי.
בסדר. -תודה. מתוק מאוד.
שניכנס? -כן. קדימה.
בזהירות.
הרגשתי כבר אז
שלא הייתה דרך לדעת
עלים נופלים בלילה
לא, שוב. הסתכלתי.
תודה, מיס פיירצ'יילד.
מרטי, מי כל האנשים האלה?
אני לא יודע.
בסדר. -חברים של ד"ר אייק.
זה מטורף. יש לו המון חברים.
למה אתה קורא לו ד"ר אייק?
זה כינוי? כמו ד"ר ג'יי?
לא.
טמבלית. -מצטערת. אני לא יודעת.
לא. הוא מגניב וחלקלק כמו ד"ר ג'יי.
רואים.
שחקן כדורסל לא רע,
אבל הוא רופא אמיתי. -איזה רופא?
פסיכיאטר.
הוא הפסיכיאטר שלך?
אני מצטערת. אני לא... חשבתי שמותר לשאול.
לא. פשוט...
כן.
טוב. לא, אני... כן.
כן. -בסדר.
כן.
כן. פסיכיאטר. שותף עסקי.
חבר הכי טוב.
וואו. זה...
איך כל זה עובד?
זה עובד מעולה.
כן. -כן.
הוא המוח של העסק ואני ה...
מה? הלב?
עמדתי לומר "הבנק".
אבל כן, גם לב. אני גם הלב. כן.
אה, וואו, אז אתה שילמת על כל זה?
כן. השולחן של ירון.
אין בעד מה.
היי.
כלומר, זה למטרה נפלאה. -כן.
אפילו מטרות. מורשת, פילנתרופיה,
אני חושב שגם דמוקרטיה בעניין, הרשימה ארוכה מאוד.
עם הארגון הזה, הערב הזה תורם לאנשים.
באמת... זה...
זה ערב נפלא. -בטח. כן.
חם? חם לי.
חם פה או שרק לי?
אתה בסדר?
כן, אני בסדר.
- קרן פן -
נראה שלא שילמתי תוספת על מים.
אבל הם יגיעו בסופו של דבר. -כן.
אני מתה על השיר הזה.
גם אני. שיר מעולה. -נכון?
מייקל מקדונלד לא מוערך כראוי.
כן. -לגמרי.
אמן נפלא.
ובסופו של דבר הצבעתי על אשתי.
אמרתי, "מצטער, בנות, זה מפעל החלב.
זה סגור." -אוי, אייק.
זה מוגזם. -הן מקסימות.
תודה. -וואו.
איפה רשמתם אותן ללימודים, ברמאז?
אלוהים. הן בקושי בנות חודש.
חודש? הייתם צריכים
לרשום אותן בשליש השלישי להיריון.
בוני ואני דיברנו על רמאז.
הוא בין חמשת המועדפים עלינו. -בצדק. טוב.
אני בטוח שתשיג להן מקום אם תשלוף את פנקס ההמחאות.
שכבת צבע חדשה בספרייה לא מזיקה אף פעם, מה, אייק?
זה טיעון מעולה. -כן.
"אני תמיד שוכח
בכל פעם שאני שומע
שאת לא רוצה לחיות בשקר
שזה כבר מוגזם..."
- אנחנו רוצים להודות לתורמים שלנו -
- ד"ר אייזק הרשקוף קרן ירון -
אתה רוצה אולי... אני לא יודעת, לרקוד?
לא. לא, תודה.
שתי רגליים שמאליות.
כן. בסדר.
"אני תמיד שוכח
אבל אם מתחשק לך לנסות..."
אשמח. כן. -לא.
אם אתה לא רוצה... -לא, אני רוצה אם את רוצה.
אתה בטוח? -בהחלט.
אשלם על כל טיפול רפואי על אצבעות רגליים מחוצות.
בסדר. בוא נעשה את זה.
אחלה. -בסדר.
אוי, זה נגמר.
לעזאזל.
נו, מילא.
נראה שפספסנו את השיר. -כן.
היי, ד"ר אייק. חזרת.
חזרתי ואני מורעב.
שמעתי שמגישים את המנה העיקרית. תיהנו.
הצלעות האלה עלו לי 1,000 דולר למנה, אז חסר לכם שלא תיתנו לי אחר כך.
הפריט הבא שלנו הוא פריט חובה
לכל חובב ספורט ניו יורקי.
החזיקו את הכובעים, חברים.
יש לנו כדור בייסבול שחתום על ידי השחקן האגדי של היאנקיס,
מיקי מנטל בכבודו ובעצמו.
מרטי. מיקי מנטל. זה סימן.
אהבתי מאוד את מיקי מנטל בילדותי.
אבל לא כולם אהבו מאוד את מיקי מנטל בילדותם?
נוכל לשים את קרן ירון על המפה הערב.
בוא נקנה את הכדור. -איך קניית כדור עושה את זה?
אנחנו נתקע את הדגל שלנו.
נודיע לעולם כמה ירון רציניים ורוצים לעזור לאנשים.
נוציא לעצמנו מוניטין הערב. אתה איתי?
אני איתך. בוא נעשה את זה.
בסדר, בואו נתחיל ב-500 דולר.
האם אני שומע 500?
חמש מאות.
תודה, אדוני. - 750.
750, תודה.
אלף. -בסדר.
אלף וחמש מאות.
אלף וחמש מאות דולר. תודה, ראש העיר.
זין, זה ראש העיר קוץ'. ראש העיר קוץ' נאבק בנו.
מותר לו לעשות את זה בכלל? - 3,000.
אייק, תירגע.
אפשר למצוא כדור יקר פחות.
מרטי, תראה אותנו. אנחנו בעניין.
שלושת אלפים פעם ראשונה... -אני מציע 4,000 דולר.
ארבעת אלפים ממר אוקטובר.
זה רג'י ג'קסון?
למה הוא מציע על כדור של היאנקיס?
הוא היה ביאנקיס. אסור לתת לו לעשות את זה.
חמשת אלפים. - 5,500.
ששת אלפים.
אלוהים אדירים. הלב שלי משתולל בחזה שלי.
שבעת אלפים.
לך תזדיין, אנדי וורהול. אין מצב שהוא אוהב בייסבול בכלל.
שבעת אלפים וחמש מאות.
שמונת אלפים. -בסדר, ניסינו.
עשרים אלף דולר.
עשרת אלפים.
אדוני, אסור לחזור לאחור. -למה לא? התכוונו לעשרה.
אני מצטער. 20,000. פעם ראשונה.
פעם שנייה... -בסדר.
שתים עשרה אלף דולר.
עשרים אלף דולר.
נמכר לאדון בשולחן תשע.
קרן ירון.
מי רוצה שוט טקילה? אני מזמין.
השתייה בחינם, אדוני.
בסדר. אז תסדר שוטים ומי שרוצה יכול לשתות.
תגיד לי משהו, ד"ר הרשקוף, שיחקת פוקר פעם?
רק בכל הזדמנות שיש לי.
אני משחק עם כמה חברים מהארגון פעם בחודש.
רוצה להצטרף?
תלוי.
מה דעתך להפסיד את כל הכסף שלך, אלוף?
מרטי, אתה בסדר?
זה היה... המון כסף.
אני בסדר.
תודה. -להביא לך מים?
שתה קצת מים. -לא.
אתה רוצה מים? -לא, בבקשה.
יפה מצדך.
כן. אני בסדר. -בסדר.
האמת היא שכן, בבקשה.
בסדר. -את מוכנה? זה בסדר?
אני כבר חוזרת, בסדר? -תודה.
סליחה, אפשר לקבל כוס מים, בבקשה?
האנה! בננה פופאנה.
ד"ר אייק.
תתכבדי בשוט טקילה.
אני לא... לא, תודה.
כן, אני... -בסדר, איך שאת רוצה.
איפה מרטי? אתם לא אמורים לרקוד? בוגי?
אתה יודע מה? הוא לא מרגיש טוב.
אז אני מביאה לו מים כי... -אוי, לא. מה קרה לו?
טוב...
אם להגיד את האמת, אני... אני חושבת שהוא מבוהל קצת
מסכום הכסף שלו שהוצאת על כדור.
הכסף שלו?
זה מה שהוא אמר?
האנה, אין לך מושג על מה את מדברת.
איפה הוא? אני רוצה...
הוא יושב...
הוא יושב, אבל... -אני כבר...
אני... -לא, לא.
מונית.
מרטי! לאן אתה הולך? אנחנו צריכים לדבר.
אני לא מרגיש טוב, אייק.
אתה יכול לוודא שהאנה תגיע הביתה בשלום?
אתה בסדר, חבר? -כן. כן.
אני פשוט חווה התקף חרדה. אני צריך להגיע הביתה. זה יעבור.
אני לא יכול לתת לך לעשות את זה, מרטי. -לא.
אתה לא בריא. -אני לא רוצה בלגן.
אני חושב שכדאי שנלך לבית החולים. -לא, לא.
כן. -אני פשוט מסוחרר קצת,
קצר נשימה... -תקשיב לי.
יש לי לחץ בחזה. -תקשיב.
אני חושב שזה התקף לב.
ששש. תחזור פנימה ותיהנה.
לא. בוא הנה. -אני לא רוצה שמישהו...
אנחנו ניקח אותך לבית החולים.
אנחנו הולכים לבית החולים.
בדיוק.
אתה תהיה בסדר.
כן, זה בסדר.
תירגע. אתה תהיה בסדר. אתה תהיה בסדר. לא. זה בסדר.
תירגע. פשוט תנשום.
אני יכול להשאיר במעטפה פתק שכתוב בו, "אתה גמור, לוזר."
זו הדרך הנחמדה.
או...
מה שלום המטופל האהוב עליי?
- החלמה מהירה -
ד"ר אייק, חזרת. -ודאי.
אני דואג לך.
איזה פינוק. תראה. זה כיף.
אני חייב לך.
אוי, מרטי...
אני חייב לך התנצלות.
אני מצטער שנסחפתי במכירה הפומבית אמש.
אתה עושה צחוק, ד"ר אייק? הצלת את חיי.
מרטי, בבקשה. -לא, אני רציני.
אם הייתי נכנס למונית ונוסע הביתה,
הייתי...
ואיש לא היה בא למצוא אותי.
החתול היה אוכל לי את הפרצוף.
אין לך חתול. -אני יודע.
פשוט, בלעדיך...
היי.
אני כאן.
תמיד אהיה כאן.
אני אטפל בך.
תודה.
בסדר.
אתן לך לנוח קצת.
נתראה בטיפול בשבוע הבא?
אני לא יכול לחכות.
הפרחים מהאנה. נכון שזה נחמד?
נחמד מאוד.
אתה חושב שהם אומרים "החלמה מהירה",
או "תזמין אותי לדייט נוסף"?
קשה לדעת.
הרגשתי שפישלתי אמש. פישלתי?
אני מקווה שלא פישלתי, כי אולי זה נשמע מטורף,
אבל אולי מצפה לנו עתיד.
כמו שאמרת, אולי המורשת שלי עוד לא נכתבה.
מרטי, זה היה רק דייט ראשון.
אולי לא כדאי שתתלהב כל כך.
לא, אני יודע. אני פשוט...
היא מוצאת חן בעיניי מאוד
ואני פשוט לא יודע מה היא מרגישה כלפיי.
אתה רוצה שאדבר איתה?
אתה תעשה את זה בשבילי, ד"ר אייק?
ודאי. אעשה הכול בשבילך.
אחלה.
אייק. -האנה.
היי. מה שלום מרטי?
טוב יותר. בהרבה.
יופי.
כן, הוא הבהיל אותנו, מה?
כן, הוא ממש...
כן. -כן.
אני שמחה שהוא בסדר.
טוב, בינינו...
אני מרגיש נורא על מה שקרה לו.
אני מאשים את עצמי.
באמת? -כן.
כמטפל וכחבר שלו,
אסור היה לי לדחוק בו כך.
הוא לא אדם בריא.
תשמעי, האנה.
יש לך רגשות כלפי מרטי?
ובכן, כן, כמובן.
ואת רוצה במה שטוב בשבילו?
כן. -טוב, טוב.
גם אני.
ותאמיני לי, זה מאכזב אותי לא פחות מאשר אותך.
אבל אני חושב שחשוב מאוד שנעשה מה שטוב למרטי,
גם אם זה כואב.
את מבינה מה אני אומר?
איך היה היום שלך, מותק?
היי, ארוך.
נשאר מהפסטרמה או שאניטה אכלה הכול?
שוב, היא מדברת אנגלית ושומעת היטב.
אל תקשיבי לו.
חוץ מזה, הזמנת כל כך הרבה אוכל,
שנגיש אותו גם בטקס סיום הלימודים של הבנות.
אם מדברים על כך, הכנסתי אותן לבית הספר רמאז.
הכול מסודר.
רמאז? איך הצלחת?
בואי נגיד שתרמתי תרומה נדיבה.
אייק. מותק, כמה?
אתה צריך לדבר איתי על דברים כאלה.
תירגעי. השתמשתי בכסף שלי.
תרגום: אסף ראביד