Привіт.
То...
Як пройшла бар-міцва?
Чудово. Так.
Пропустила класний вечір.
Ти теж пропустив класний вечір.
Я не спалила реберця.
Було дуже гарно.
-Упорався з гафтарою? -Так.
А з хорою?
Так. Це було прекрасно.
Хотіла б я це побачити.
Може, слід було прийти.
Пробач. Таке враження, що я приймаю лише найгірші рішення.
Тихо.
-Що таке? -Усе через Деніела.
Він найняв адвоката-кровопивцю,
який хочеш вирвати в мене рідну плоть і кров.
Знайомий з ракетболу, партнер у великій юридичній фірмі.
Знаєш, як я знайшла свого адвоката з розлучень?
Через автобусне оголошення.
Ми збиралися все вирішити цивілізовано, як дорослі люди.
Ти ж знаєш Деніела. Він любить змагатися.
Я мушу когось знайти.
Професіонала. А це дорого.
Так.
Пробач, Марті.
Знаю, я казала, що більше не проситиму.
Усе гаразд.
Тобі треба з усім розібратися, і ми це зробимо.
Скажи коли. Я подзвоню Ірвіну. Він радо допоможе.
Дякую.
Усе нормально.
Усе буде нормально.
Терапія без кордонів
ЗА ПОДКАСТОМ «ВОНДЕРІ» І «БЛУМБЕРҐ»
Усе нормально.
На роботі нормально.
Тобто останнім часом я перебираю затримані платежі,
і це важко, бо більшість наших клієнтів – давні друзі сім'ї.
-Я був у схожій ситуації. -Невже?
Так.
Важко бути водночас і психотерапевтом, і збирачем боргів.
Тому коли мені потрібен поганий коп,
я надсилаю листа адвокату, Маршалу Фельдгаммеру.
Він отримав юридичну освіту, відбуваючи строк за вбивство.
Ого.
Молодець, що змінив своє життя на краще.
І ви молодець, що дали людині таку можливість.
-Він не справжній. -Ні?
Він вигаданий персонаж. Моє альтер еґо.
Ніхто про це не знає.
Але клянуся вашою бабкою: люди платять, коли їм пише Маршал.
Ого.
У мене був уявний друг, Норман Горовіц,
-у дитинстві. -Чудове ім'я.
Він зник, намалювавши
дуже детальне зображення геніталій на шторах у кімнаті батьків.
Може, Норман Горовіц зможе стати моїм Маршалом.
Чом би й ні?
Про малюнок геніталій ще колись поговоримо.
Як ваші стосунки з Філліс?
Стосунки з Філліс?
Нормально.
Я втомився чути від вас це слово, Марті.
«Нормально».
Не все нормально.
І це нормально, коли не все нормально.
Скажіть чесно, як ви?
Якщо чесно, у мене...
у мене...
Нове правило.
Щоразу, як ви кажете слово на «Н», я призначаю вам нормальний штраф.
Знаєте що? Отак.
От і все.
Я його сказав.
Плачу долар.
Зрозумів.
Я зрадів, коли Філліс прийшла миритися.
-Справді. -Так.
Але...
Тепер я переживаю за...
фінансові питання.
-У вас проблеми? -Не проблеми.
Усе через Філліс.
Просить позичити їй гроші з фонду.
І я радий допомогти.
Справді.
-Чому допомагати повинні ви? -Тато призначив мене виконавцем.
Бо я розважливіший.
З грошима.
І цей рахунок... Для надзвичайних ситуацій.
А у Філліс постійно...
надзвичайні ситуації.
Бізнеси, які прогоріли, борги, які доводилося сплатити.
-Задуми, які ні до чого не привели. -Зрозуміло.
А гроші не безлімітні.
Їх мало вистачити нам на все життя.
А моя текстильна компанія AFC не дає великих прибутків.
Радше навпаки.
Навіщо їй гроші?
На розлучення.
-Тепер я бачу, що вас турбує. -Що?
Вона прийшла просити вибачення?
Чи прийшла, бо їй потрібні гроші?
Ну, я...
Я вірю, що вона прийшла...
Будьте обачні й не потурайте нездоровій поведінці.
Задля її добра і задля вашого.
Окрім неї, у мене рідних немає.
Так. І вона заміняє вам усю сім'ю.
Ви про що?
Вона ваша сестра,
але грає для вас роль батьків.
Ви її брат,
але граєте для неї роль чоловіка.
Це...
нездорова динаміка стосунків.
Так я про це не думав.
Нам уже пора закінчувати,
але я хотів би продовжити розмову про вашу сестру наступного разу.
-Авжеж. Дякую, докторе Айк. -Добре.
До речі, маю до вас ділову пропозицію.
Невже?
Мій пацієнт – бродвейський продюсер.
Шукає тканину для вистави, і я подумав про вас.
Це прекрасна можливість.
Дякую.
Просто...
Не думаю, що я таке потягну.
Вам вирішувати.
Я пропоную вам можливість, а далі ви самі.
Ви щойно казали, що в AFC труднощі, тому, можливо,
пора вийти за рамки.
Випробувати себе.
Не казати, що все «нормально».
ІСУС ХРИСТОС – СУПЕРЗІРКА ЕНДРЮ ЛЛОЙД ВЕББЕР – ТІМ РАЙС
-Марті? Марті Марковіц? -Так.
-Підходьте, поговоримо. -Добре.
Сходинок менше, ніж у Джулліарді.
Ого.
То ви від Айка?
Так.
Крутий психотерапевт.
Допоміг пережити два розлучення.
Схрещу пальці. Скоро буде третє.
Хай там як, через місяць ми ставимо «Ісус Христос – суперзірка».
Знаєте таке?
Особисто ми не знайомі, але про його роботу я чув.
За задумом режисера
-задник має виблискувати й мерехтіти... -Ясно.
...коли месія буде возноситися на небеса.
-Ага. -Проте скажу так:
це не дешевий режисер.
А тому на райських вратах доведеться заощадити.
Зрозумів.
Буду з вами чесний.
Ми ще не мали таких грандіозних замовлень.
Якщо ви на таке не здатні, якого біса Айк вас прислав?
Що ж...
Ми ще такого не робили, але я не кажу, що ми не зможемо.
Ми в процесі розширення.
Так, не хочу бути морською свинкою.
Вибачте, що так далеко приїхали...
Послухайте, Бенні, ось що я скажу.
Ви сказали «морська свинка».
У старших класах я дуже любив морських свинок.
Чесно.
Це надзвичайні, неймовірні істоти.
Бути морською свинкою – велике щастя.
Я поговорю зі своєю командою.
Ми з вами зв'яжемося.
Думаю, ми вам поможемо.
Ми йому не поможемо.
Люди, ви що. Думаймо.
Думаймо нестандартно.
Це для нас велика можливість. Це ж захопливо.
Де нам взяти стільки тканини?
Брюсе, про що ти? У постачальників?
Хтось десь продає гуртові партії.
Авжеж, Марті. Проте стільки тканини...
Ідеться про 20 тисяч ще до обробки.
Невже? А після обробки...
Ще двадцять відсотків.
Ясно. А як можна скоротити витрати?
-Брюсе? -Я руки не піднімав.
Не бійся. Усі думки важливі. Ми накидаємо варіанти.
Просто скажи перше, що спало на думку...
Будь ласка, просто...
Запропонуйте щось погане, щоб колесо закрутилося.
Хочу почути погану ідею.
Може, використаємо...
фольгу?
Брюсе, що ти плетеш?
-Ти просив поганий варіант. -Твоя правда.
Кеті, що перше спало на думку тобі?
Не думай.
Фондю.
Спробуй ще раз.
Скажи. Без осуду.
Фондю. Вибач.
Ясно. Гіршої наради в нас іще не було.
Просто хочу, щоб ви це запам'ятали.
Я не зумів їх заохотити.
Вони думали лише про те, чому це неможливо.
-Ви засмучені. -Усе нормально.
У мене лише двадцятка. Я...
Забуваю розміняти.
Спробуйте ще раз.
Я засмучений. Це так.
Ви дали нам цю грандіозну можливість і...
Вони так негативно настроєні.
Ми стикаємося з перешкодою, і перед нами постає вибір.
У ній можна побачити або бар'єр,
-або дарунок. -Точно.
Це або перепона, або сходинка.
Так.
Бо перешкоди змушують адаптуватися, вчитися й змінюватися.
Так. Саме так.
Коли ви кажете щось таке,
то надихаєте мене.
Здається, що мені все по силі.
Ви ніколи не хотіли –
навіть не знаю як це описати –
зайнятися... промисловою психологією?
-Ви про що? -Мої працівники. Вони застрягли.
Застрягли в минулому.
Може, ви їх змотивуєте?
Покажете, як вийти за рамки.
Навчите їх адаптуватися.
Я ніколи такого не робив.
То це бар'єр чи дарунок долі?
Дякую. Для мене честь бути тут з вами.
Мене звуть Айзек Стівенс.
Марті показав мені оце.
Кодекс поведінки і довідник працівника AFC.
Ви ж усі його читали.
-Ні. -Так.
Ні.
-Так. -Я читав його вчора.
Це специфічне чтиво.
Маю лише одну скромну пропозицію.
Забудьте про минуле. Тепер настає час для майбутнього.
Я розкажу вам про типи мислення,
бо, щоб змінити світ, спершу потрібно змінити
-те, як ми його бачимо. -Марті?
-Марті! -Розумієте?
О боже. Адвокат тричі мацнув мене за зад.
Мар...
Даруйте.
-На. -Я не знала, що буде ще одна...
-Вітаю. -Знаю.
Вибачте. Не хотіла...
Сідайте. У нас семінар.
Невже?
Кеті, у мене до вас запитання? Чому квіти ростуть?
У мене не ростуть.
-Що? Чому смієтеся? Не ростуть же. -Кеті.
Що за тип?
Марті каже, промисловий психолог.
-...і вона помирає? Тому... -Так. Ага.
Усе в цьому світі схоже на квітку.
Якщо ми не ростемо, не процвітаємо, то помираємо.
Є лише два варіанти.
Підніміть руку.
Хто хоче жити?
Хто хоче процвітання в стосунках?
Хто хоче процвітання в кар'єрі?
Хто хоче процвітання у всіх сферах свого життя?
Марті, можна тебе на хвильку?
Не зараз.
Філліс.
Процвітання?
-Що? -Процвітання?
Записуйте й мене.
Будь ласка.
Використаємо концепцію необмеженого потенціалу,
щоб обговорити нову бізнес-пропозицію, яку обдумує ваш бос. Марті?
До завтра нам потрібно зрозуміти,
як зробити заявку на виготовлення фонової завіси, не збанкрутувавши.
Хтось знає, з чого почати?
Ні.
Пам'ятайте: ми беремо проблему й розбиваємо її на менші частинки.
Можемо розписати витрати на виготовлення завіси?
Чудово. Тримайте Брюса, бо він от-от заб'є гол.
Матеріали обійдуться у 20 000 доларів.
Але це ще до обробки...
-Що? -Усі це чули?
-Він почав з «але». -Так?
Це я?
Так. Саме так. Вибачте, Марті.
Навіть бос має бути обережний.
-Так. -Катюзі по заслузі.
Плачу штраф.
Вибачте за «але», народ. Я перефразую.
Обробка значно підвищує наші витрати.
Що ж це за обробка?
Санітарна і протипожежна.
Оплата кадрів.
Протипожежна обробка?
Завіси часто загоряються?
Не дуже. Протипожежна обробка не потрібна з виробничого погляду.
Шанс, що завіса загориться надзвичайно низький.
Він низький через протипожежну обробку.
Філліс, ви колись чули вислів
«мокрі вулиці викликали дощ»?
А ви чули вислів «убивство через необережність»?
Ми розв'язуємо проблему, а не створюємо нові.
Але за галузевим стандартом ми повинні обробити...
-Філліс! -Ми повинні...
-Дратує це лайно з «але». -Ти сказала «але».
Клади долар у банку.
-Але стандарти галузі... -Ще одне «але».
-Це стандарт... -Два підряд.
Філ, я покладу.
Так. Що ми повинні себе запитати?
Згадайте семінар. У нас тут є алхіміки?
Ми повинні запитати себе, як перетворити перепону на дарунок.
Влучив, Брюсе.
-Маячня. -Як це зробити?
-Вибач. -Думайте.
Протипожежна обробка необхідна, бо завіса біля розжарених прожекторів.
Проте лише верхній край.
Можемо обробити лише верхній край,
у якого найбільше шансів загорітися.
Ви розумієте, що робите?
-Ні. -Невже не розумієте?
А хтось з вас розуміє?
-Ні. -Ні.
Він мислить з необмеженим потенціалом.
Ось що ви робите.
Мислить з необмеженим потенціалом.
Яка дурня.
-Так не можна. -Ні.
Не можна обробити лише верхній край завіси...
-Ні! Ні. -...і все.
Дивно, що до цього не додумалися раніше.
Тому він і великий кахуна.
Лови хвилю.
Коротка перерва. Ви заслужили. Пишаюся вами.
Я в захваті.
Ти теж?
-Ти в захваті? -В повному.
-Ми вийдемо на Бродвей. -Марті, це Айк?
Це доктор Айк?
Що він тут робить?
Допомагає. А ти як думала?
Він чудово на мене впливає.
Подумав, що й іншим допоможе. Так і є.
Йому взагалі можна таке робити?
Він творить чудеса. Він змінив моє життя.
-Він змінив мене. -Марті, я не хочу, щоб ти мінявся.
Я вже змінився.
Мені старий Марті не подобався. Він безтолковий.
Зауваж, ми зараз сперечаємося,
і я не біжу в туалет.
Моя особиста перемога.
Але я любила старого Марті.
Без «але».
Старий Марті був нещасний.
Філ, це й досі я.
Бути сильним, упевненим.
Бути мужчиною.
Цього мене навчив доктор Айк.
Ти реально віриш у це лайно?
Доктор Айк робить мене щасливим.
А ця розмова – ні.
Відколи він з'явився, ми постійно сваримося.
Перестань сваритися. Дай йому шанс.
-Я... -Добре.
Я спробую, але... Тобто я пробую.
Так. Добре.
Який день. Це було прекрасно.
Так цікаво. Захопливо.
-Чудово, коханий. -Я люблю свою роботу.
Та проблеми з мамою за кілька годин не розв'яжеш.
Проте ми засукали рукава, у всьому розібралися,
а результат побачимо на Бродвеї.
-Ти всіх урятував. -Схоже на те.
-І непогано заробив. -Невже?
Так. Марті має заплатити мені за семінар
і за всі зустрічі з клієнтами, які мені довелося скасувати.
Ого. А це нормально?
Таке дозволяється?
Я ж свою роботу виконав.
-Просто здається... -Так цікаво.
Я помагав іншим побачити власний потенціал і згадав про свій.
Про всі свої мрії.
Так, але ти й так успішний професіонал.
Знаю, але я прагну більшого.
Хочу писати книжки. Викладати. Почати бізнес.
Я місяцями торочив Марті прагнути більшого.
Виходити за рамки. Треба прислухатися до своєї ж поради.
Ого.
Це прекрасно,
бо я також хочу вернутися в університет.
Занесу заявку прямо завтра.
Сонце, це дорого. І грошей нам не принесе.
Знаю. Але ти говориш про те, щоб хотіти більшого.
Ти така смішна.
Чому ти відчуваєш загрозу, коли я шукаю собі хоч якусь ціль?
Я не відчуваю загрози.
-Ні, я вважаю, що це... мило. -Ясно.
-На добраніч, Айк. Я лягаю спати. -Ні.
-Не будь така. -Яка?
-Така... -Стомлена?
Так.
Я вважаю тебе чудовою й красивою.
Я понад усе хочу, щоб ти була щаслива.
Невже?
Думаю, для нас це буде дуже захоплива пора.
Так.
І я так думаю.
Моя дівчинка. Моя...
Вислухаєш мою промову для AFC?
-Зараз? -Так. Лише сорок хвилин.
Добре.
Дякую, що прийняли мене.
Нема за що.
Марті не знає, що я тут. Нехай це лишиться між нами.
Авжеж. Про що хочете поговорити?
Ви чудово знаєте, про що.
Марті.
Знаю. Ви вважаєте, що я надто його оберігаю.
Я завжди кажу, що він – моя четверта дитина.
Проте він не дитина.
Не ваша дитина. Він дорослий чоловік.
Ви дуже його недооцінюєте.
Можливо.
Але я знаю, як має бути.
Коли психотерапевт влаштовує пацієнту бар-міцву – це не нормально.
Коли психотерапевт приходить до пацієнта на роботу –
це не нормально.
Ви перейшли межу.
Сказала жінка, яка дзвонила моєму ребе й прийшла рознюхувати до мене в офіс.
Ви не переходите межу?
Знаєте...
Я щиро радий, що ви прийшли, Філліс.
Бо ви переживаєте за брата,
а я переживаю за вас.
-За мене? -Так, за вас.
Ви втратили батьків. Ви розлучаєтеся.
Проте ви приходите сюди, бо турбуєтеся про Марті.
Хочу вас спитати: а хто турбується про Філліс?
Хто дбає про Філліс?
Хоч раз у житті поставте себе на перший план.
Щось мені підказує, що вам нечасто випадає нагода поговорити про себе.
Це правда, нечасто.
Забудьмо про Марті. Будемо говорити про вас.
Нагадайте, як звуть вашого колишнього чоловіка?
Деніел.
Деніел? Добре. Не проти, якщо я називатиму його виродком?
Не проти.
Розкажіть про виродка.
Ну знаєте...
Я доглядала його батьків.
Дала йому сім'ю.
Я все віддавала йому, і тому страждав мій бізнес,
та коли його спіткав мінімальний успіх,
він закрутив роман зі своєю працівницею.
Вам, мабуть, так боляче.
О так.
Вас недостатньо цінують.
-Не цінують. -А чого хочете ви?
Ваш потенціал?
Чи ви були надто заклопотані доглядом за іншими?
Так.
Філліс, ви дуже смілива.
Дякую.
Я бачу, що ви дуже сильна.
Дякую, докторе Гершкопф.
Розкажіть про ваші стосунки з батьком.
Він був зі мною строгий.
Строгіший, ніж з Марті?
Ми ж не повинні говорити про Марті.
-Лише тоді, коли стосується вас. -Добре.
Марті – хлопчик, любий син.
Йому дозволялося все.
А я...
Не знаю, ми...
Я не виправдовувала батькових очікувань.
То ви все життя догоджаєте іншим,
бо не змогли догодити батькові?
Можливо.
Це схоже на правду.
Ви дуже проникливий.
Просто бачу закономірності.
Дякую.
Важливо те,
що побачити закономірність – це перший крок до змін.
Ви не повинні бути матір'ю для брата.
Не повинні бути матір'ю для батьків.
Не повинні бути матір'ю для виродка. Нарешті ви можете бути собою.
Як вам таке?
Мушу визнати, звучить чудово.
Мами з татом більше немає,
Марті нарешті стає дорослим,
вам не треба потурати забаганкам виродка
чи доводити свою цінність постійними невдалими бізнес-схемами.
Стоп, що?
Що?
Що ви щойно сказали?
Що вам не треба потурати забаганкам
-виродка... -Ні. Після того.
Про бізнес? Що вам не треба переживати за бізнес.
-Я вам цього не розповідала. -Ви...
Ні, я казала, що почала свій...
Почала свій бізнес, але не казала...
-Хто вам це сказав? -Ви.
Не я. Це Марті вам розказав?
Послухайте. Важливо, що тепер ви вільні робити...
Ні. Важливо, що тут діється щось не те.
Ви що? Ми багато в чому розібралися.
-Сідайте. -Дякую, докторе.
Дякую, що прийняли мене.
Дякую, що допомогли моєму братові.
Філліс, що не так?
Я бачу, що вам не подобаюся.
Ви хороша людина й умілий психотерапевт.
Я не така розумна, як ви,
не маю вашої освіти й професійних навичок.
Проте в мене розвинута інтуїція.
І я вам не довіряю, докторе Гершкопф.
Тому стережіться.
Бо я не зводитиму з вас очей.
Чудово, люди. Дякую. Дякую за вашу працю.
-Вітаю, докторе Айк. -Вітаю, Марті.
Що скажете?
Це прекрасно.
Згоден. Усе завдяки вам.
Ми з вами досягли чималих успіхів.
Жаль, що доведеться зупинитися.
До мене приходила ваша сестра.
-Що? -До мене на роботу приходила Філліс.
Не розумію, про що ви.
Філліс?
У цієї жінки до мене особиста вендета.
Неправда.
Вона сама запропонувала психотерапію, забули?
-Я вже казав. -Так.
Бо вона не хоче, що ви загнулися.
Ви потрібні їй, щоб викачувати гроші,
щоб скидати на вас дітей...
Коли ви нарешті дасте їй відсіч?
Інакше ви обоє застрягнете на місці.
Ви не зумієте знайти собі дружину, поки вона грає її роль.
Пробачте, Марті.
Я так не працюватиму. Я йду.
Ні, не кажіть такого.
Я хочу працювати з вами, Марті.
-Я хочу допомогти. -Ви допомагаєте.
Але я не миритимуся з таким безглуздям.
-Ви сказали «але». -Часом потрібно казати «але».
Часом це «але» розставляє кордони.
Докторе Айк, я обіцяю. Вона більше вас не потурбує.
Я з нею поговорю. Вона тепер на дні.
І тягне вас за собою.
Хоче, щоб ви застигли в часі.
Марті, ви робите великі успіхи.
Вас чекає щось дивовижне.
Мені жаль, що ми не завершимо почате разом.
Докторе Айк, прошу.
Гарної вам прем'єри.
Передайте сестрі, що вона перемогла.
-Я віддаю вас їй. -Послухайте...
Ви мені потрібні. Я не хочу обирати одного з вас.
І не потрібно. Я ніколи не стану поміж братом і сестрою.
Навіть коли бачу, що сестра погубить брата.
Удачі вам, Марті.
Вибачте, Ірвіне. Марті зазвичай не запізнюється.
-Філліс, не переживайте. -Добре.
Поки ми чекаємо, розкажете, що плануєте зробити?
Мені потрібно переказати гроші з фонду на особистий рахунок,
і якнайшвидше.
Інакше доведеться продати дітей циганам.
Що?
Це такий вислів, сонце.
-Радий помогти. -Дякую.
Щоб переказати гроші, потрібно заповнити заявку.
Я знайду бланк. Підписати.
А іншу підпише Марті.
Чудово. Він уже скоро прийде, я...
Так.
Не нависай наді мною.
Піди до інших дітей.
Я через тебе нервуюся. Будь ласка, сядь.
Марті!
Даруй,
але де ти був?
Ти де була?
Я чекала тебе в адвоката.
А перед тим? Ти була в доктора Айка.
Бачиш?
Він розказав. Я просила не розказувати, а він не послухав.
Він провалив перевірку.
Ти повинна поважати мене й не підривати мій авторитет.
Марті.
Я розумію, чому він тобі подобається. Він був зі мною дуже люб'язний.
Та він переходить усі межі, і я йому не довіряю.
Ти не найкраще розумієш чоловіків.
Мені зараз не до твоєї мурні, Марті.
А мені не до твоїх спроб затягти мене на дно,
щоб я навіки застиг у часі.
Не будь мудаком
і перекажи гроші, щоб я розібралася з іншим мудаком.
Ні, не перекажу.
Я не повинен тобі потурати.
«Потурати» мені? Ти про що? Це мої гроші.
Ми обоє застрягнемо на місці,
якщо під тебе прогинатимуся.
-Це що, його слова? -Мама й тато зробили мене головним.
Якщо я й далі даватиму тобі гроші, ти нічого не навчишся.
Тому так, я тобі більше не потуратиму.
Це не ти говориш.
Це доктор Придурок.
Ні, прямо зараз я кажу тобі,
що цим стосункам потрібні здорові межі.
Це ти говориш про здорові межі?
Твій психіатр проводив семінар у тебе на роботі, Марті!
Це ти подзвонила його рабину через мою бар-міцву!
-О боже. -Ти ставишся до мене, як до дитини.
Яка чудасія, ти почувався дитиною на своїй бар-міцві.
А тоді ти пішла до мого психотерапевта.
Ти смієш не давати мені мої ж гроші, бо так сказав твій психотерапевт?
Це моє рішення.
Не сумніваюся, що ти так вважаєш, бо він уже засів у тебе в голові.
Надіюся, ви обидва добре розчуєте те, що я вам зараз скажу.
Гей, Марті. Гей, Айк.
Пішли нахер!
Вітаю.
Вітаю, Бонні. Радий вас бачити.
І я вас. У вас усе добре. Ви щось блідий.
Складний день.
Сідайте.
Сідаю.
Я так вами пишаюся.
Ви розсунули межі, вийшли за рамки й погляньте, куди це вас привело.
Дякую, докторе Айк, я дуже радий.
Гляньте на цей задник. Це наш задник.
Усі на нього дивляться!
-Так. -Чудова завіса.
Шикарна.
Не знаю
-У неї в руках свічка? -Як його любити
Ви їм казали, що мінімізували протипожежну обробку?
Ні. Я сказав, що це особлива завіса для особливої постановки.
Думаю, обійдеться.
Так.
Він таки схожий на Ісуса.
Коли я бачила себе
Ще одна свічка.
Так.
Уже три свічки. Три справжні свічки.
Тепер... Так, уже три свічки.
Так близько до тканини.
-Хай би йшли на авансцену. -Так.
-Якби пішли на авансцену... -Було б краще.
Ще раз
Що за...
Спустити його донизу?
Боже, багато свічок.
Це історична неточність.
У ті часи не було свічок.
О боже. Це що, смолоскип?
Не думала, що до цього дійде
Це справжній вогонь чи сценічний?
Який іще сценічний вогонь?
-Ніби луау. -Або зустріч Ку-клукс-клану.
Ісус такий гнучкий.
Це запах горілого?
-Так. -Це запах горілого.
Іще хтось чує запах горілого?
Ні?
О боже. не бігайте. Прошу.
Мене зараз знудить.
Хвилин через десять усе палатиме...
Треба ввімкнути пожежну тривогу.
-Так. Вмикайте. -Я ввімкну пожежну тривогу.
-Вмикайте. -Я так його люблю
-Вмикайте. -Увімкну тривогу.
Уже йду.
Добре. Добре.
Гей. Привіт, Дон.
-Марті вдома? -Він кудись пішов.
-Пішов? -Уже давно.
Добре. Скоро вернеться. Зачекаю його тут.
-Авжеж, заходь. -Добре.
Я ТАНЦЮВАВ ДО УПАДУ НА БАР-МІЦВІ МАРТІ
Двоє людей хвалило завісу.
Двоє?
О боже. Це мрія.
Чудова завіса.
До вас прийдуть нові клієнти, повірте.
О боже. Тривога.
Це що, Рауль Хулія?
На п'яту годину.
Мабуть.
Айк, я втомилася. Поїдемо додому?
Додому? Що... Сьогодні ж прем'єра.
Твій чоловік – король Бродвею. Вечір тільки почався.
Це точно Рауль Хулія.
Добре. Я візьму таксі, а ви собі розважайтеся.
Ви заслужили.
Добре.
-Ви молодець. -Дякую, Бонні. На добраніч.
-Марті. -Що?
Сфотографуйте мене так, щоб було видно Рауля.
Добре.
Крок вправо.
Так.
Ще крочок, отак.
Так, добре.
-Встигли? -Ще б пак.
Так?
-Ідеально. -Оце вечір.
-Чудесний. -А все тому, що ви вийшли за рамки.
Молодець, Марті.
Ні. Усе завдяки вам.
Ні. Не смійте ухилятися.
Ви повинні собою пишатися. Я вами пишаюся.
Я навіки перед вами у боргу.
Ні.
Хіба що...
Може, ви хотіли б працювати в AFC?
Як консультант на постійній основі?
Ви серйозно?
Так. Без вас мене тут не було б.
Ми багато досягнемо разом.
Я подумаю... Згода.
Я думав, ви відмовитеся.
Ні, це чудова... Це чудово.
Ура.
Ого.
-Тобто... -Ох і вечір.
-Усе кращий і кращий. -І кращий.
Я бачив на барі Деніела Траванті.
-«Блюзи Гілл-стріт»? -Так.
Ходімо. Сфотографуємося з ним.
Є хто?
Чорт.
ТЕПЕР Я ТОЧНО ПЕРЕЙШЛА МЕЖУ?
Боже.
-Алло. -Докторе Айк, це Марті.
У мене надзвичайна ситуація.
О боже... Зараз друга година ночі.
-Поговоримо на зустрічі. -Заждіть. Мене пограбували.
Це Філліс.
Що?
Що вона вкрала?
Коштовності.
Успадковані від батьків коштовності.
Не знаю скільки. Десь...
Десь на пів мільйона доларів.
Алло.
Приходьте завтра до мене на позачергову зустріч.
-Потрібно все порахувати. -Ні.
Не можу. Мушу їхати в будинок у Гемптонс.
Можливо, Філліс прямо зараз краде звідти сімейні коштовності.
А ще рахунки в Цюриху. І...
І облігації. О боже.
Я зараз знепритомнію.
Копи сказали, що приїдуть завтра.
-Може бути пізно. -Марті, тихо.
Треба рятувати вашу власність.
На кону дуже багато.
Негайно їдьте в будинок у Гемптонс.
Я поїду з вами.
Поїдете?
Так.
Не бійтеся. Я буду поряд.
Добре.
Дякую.
Її машини тут немає. Хороший знак.
Ви тут виросли?
Це літній будиночок.
Я гляну нагорі.
Ніби все в нормі. Постукайте по дереву.
Лише перевірю сейф.
Її тут не було.
Усе в порядку.
Ми в безпеці.
Вибачте. Я згаяв ваш час.
Ні, ні.
Будинок ваш з сестрою?
Кілька років тому я викупив частку Філліс, щоб її виручити...
та в неї досі є ключі.
Дякую.
-Дякую, що приїхали... -Ви часто сюди приїжджаєте?
Кілька разів за літо. Я...
Я забуваю про нього. Не знаю.
Ще одна річ, яку нам залишили батьки і з якою треба розібратися.
Так. Авжеж. Ні, я...
Знаєте, Марті,
я краще зрозумів, у чому ваша біда.
Ви багатий.
Вам усе дали.
Гроші, бізнес, будинок.
Вам завжди було просто, а тому ви не навчилися цьому радіти
й це цінувати.
Коли люди чують багатство, то стать звірами.
У дитинстві гроші вас захищали,
але в дорослому житті зробили вас мішенню.
А правда в тому,
що вам сідають на голову.
І ви це дозволяєте.
Так робила Філліс.
І Дебора.
Що ж мені робити?
Вам нічого не треба робити,
бо я вас берегтиму.
Я про все подбаю.
Дякую, докторе Айк.
Нема за що, Марті.
Нема за що.
Це лише початок.
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська