Kan vi få bar mitzvah-drengen op på scenen?
- Hvor pokker er han? - Det ved jeg ikke.
Marty, det er mig. Jeg ved, du er herinde.
Kom nu ud.
Nej. Jeg har mavepine.
Bliv nu færdig. Så går vi derind.
- Du gik glip af horaen. - Og hvad så?
Der er for mange mennesker. De glor.
Har du set alle gaverne?
Du kan åbne en fyldepenbutik, når det er overstået.
Hvad siger du til, at vi tænder lysene, spiser lidt kage,
danser med bedstemor Flo, og så smutter vi?
Jeg skal nok være hos dig hele tiden. Jeg sværger.
Herligt. Kom så her.
Smil, allesammen.
BASERET PÅ PODCASTEN AF WONDERY OG BLOOMBERG
Joel, tyggegummiet.
Havde du det, da vi kom, eller fandt du det under sædet?
- Helt ærligt.
- Hej, mor. - Hej, venner.
- Var filmen god? - Ja.
Manden tog dametøj på og kyssede med en mand.
- Super. - Det var sjovt.
Den var meget sjov.
Hvad har du lavet?
Jeg kørte ind til Midtown, fik en parkeringsbøde,
skændtes med parkeringsvagten i 20 minutter. Det var skønt.
En uforstyrret samtale med en voksen.
Så det var bare herligt.
Nå, jeg er nødt til at gå.
Har de fået frokost?
Ja. Chokolade og vingummi.
- Marty. - Jeg skal videre.
Vent. Vi skal have planlagt din fødselsdag.
- Jeg orker det ikke. - Det behøver ikke være noget stort.
Kom tidligt, så børnene kan være med.
Jeg steger nogle lammekoteletter.
Brandalarmen går i gang.
Jeg skal nok sørge for, at ingen hygger sig.
- Okay? - Det lyder godt. Jeg kommer.
Hvor skal du hen? Skal du på d-a-t-e?
Nej.
Jeg skal tale med dr. Herschkopf.
- Igen? - Ja.
Marty, hvor er det godt.
Går det godt?
Det tror jeg. Måske.
Han vil have mig til at tale om mine følelser,
men det føler jeg ikke for.
Åh, Marty.
Jamen dog.
Bare tal om, hvad der bekymrer dig.
- Ikke? - Jo.
Jeg er stolt af dig.
Tak for hjælpen.
- Jeg skal videre. Hej. - Jeg er stolt af dig.
- Farvel. - Farvel, onkel Marty.
Phyllis har altid været stærk.
Men det seneste år...
Hun har været meget igennem.
Min fars død tog hårdt på hende, og nu...
Nu skal hun skilles. Jeg har ondt af hende.
Det har jeg også.
Men det handler ikke om hende.
Det handler om dig.
Undskyld. Det er stadig uvant for mig.
Jeg er vild med din skjorte.
Er det Ralph Lauren?
Lifshitz. Det er hans rigtige navn.
Ralph Lifshitz.
Det er løgn. Det anede jeg ikke.
Jeg kender ham lidt.
Jeg tog et billede med ham til et UJA-arrangement. Fin fyr. Tidløs mode.
Det må man sige.
Men Marty, nu har du igen formået at skifte emne.
Kom nu.
Hold dig til sagen.
Jeg vil gerne vide, hvordan din fars død påvirkede dig.
Mig?
Jamen, jeg har det fint.
Fint?
Du mistede din far, Marty.
Du har lov til ikke at have det fint.
Ja.
Jeg har det nok ikke så fint.
Er du klar over, hvor opløftende og befriende det kan være
at tillade sig selv at føle noget og sætte ord på følelsen?
Jeg savner ham.
Selvfølgelig gør du det.
Når jeg tænker på, at han ikke er her mere, føles det...
...ikke godt.
Der er ikke skamfuldt at være ked af det, Marty.
Hvorfor savner du ham?
Han var min far.
Og du var barnet.
Det er rart at være et barn.
Man skal ikke tage ansvar.
- Eller beslutninger. - Nej.
Men nu skal du være en mand, og det er skræmmende.
Ja.
Vores fædre udgør en skabelon for, hvordan man er en mand.
Når vi mister dem,
er det, som om vi mister forståelsen for, hvad det vil sige at være en mand.
Ja. Du har helt ret.
Fortæl mig mere om det.
Nu hvor han ikke er her mere,
er det, som om alle forventer, at jeg træder i hans sted.
Men...
Du frygter, at de stadig betragter dig som en dreng.
For det er sådan, du ser dig selv.
Du har vist lige fået det, vi hjernevridere kalder et gennembrud.
Hold da op.
Og nu er tiden gået.
Jeg bryder mig ikke om at stoppe, når det går så godt,
men lægen skal have noget at spise.
Hør.
Jeg plejer at købe noget i delikatessen,
men hvis du vil med og tale videre,
er det helt fint.
- Mener du det? - Ja.
- Jeg er nødt til at tage betaling for det. - Det er helt fint.
Så længe det er fint med dig.
- Så du fylder snart 40. - Ja.
- Hvad skal der ske på din fødselsdag? - Du lyder som Phyllis.
Ikke noget. Jeg bryder mig ikke om fester.
Det er ikke mig.
Nå? Men der blev vel holdt en bar mitzvah?
Jeg gik glip af det meste af den.
Jeg var på toilettet. Jeg har problemer med fordøjelsen.
Sommetider filtrer mine tarme sig sammen
- som en telefonledning. - Jaså.
Jeg gik også glip af horaen. Det var frygteligt.
Doktor.
Prøv kyllingen. Den er så lækker.
Den ser noget krydret ud. Det er ikke godt for maven.
Du går glip af noget.
Men jeg har en formodning om, at du går glip af meget.
Tror du, at målet i livet er at undgå smerte?
Målet med livet er at leve.
Smerte er den pris, man må betale.
Så hvad vil du have?
Okay.
Ja. Jeg vil gerne have...
Det er mit oprigtige ønske, at du laver mig en...
Lad os sige kalkun på hvidt brød.
Uden dressing og med et enkelt stykke salat.
Nej. Hvad med roastbeef? Roastbeef i en bolle?
Hvad synes du?
Jeg synes, du skal tage dig sammen og træffe et valg.
Vælg en sandwich.
Sig, hvad der falder dig ind.
Vælg. Et eller andet.
- Lad være med at tænke. - Kalkun!
Sådan. Færdig.
Kalkunsandwich, uden krydderi.
Det er tydeligt, at du, som den eneste søn,
er blevet overbeskyttet. Du er aldrig blevet voksen.
Det har hæmmet dig.
Du har fuldstændig ret.
Men det er slut. Tag kontrol over dit liv.
Vis dine ansatte og verden, hvem der bestemmer.
Hersk over dit eget domæne.
Hvad kigger du på?
Jeg har fået en ny klient.
Han mindede mig om noget, jeg ikke har tænkt på længe.
- Se lige ham her. - Jamen dog.
Er det fra din bar mitzvah? Hvor er du nuttet.
Nuttet? Se, hvor trist jeg er.
- Det billige jakkesæt. - Er det et snydeslips?
Alle er ikke født rige.
Hold op. Jeg havde bare glemt, de fandtes.
Jeg havde sådan håbet, at det ville blive en stor begivenhed.
Det blev det ikke.
Jeg fik ikke engang en fest.
Hvor fandt du de billeder?
Bagerst i skabet på gangen.
Jeg tror ikke, jeg nogensinde har kigget på dem.
Jeg synes, du ser vidunderlig ud.
Hold op.
Dine forældre skulle have fået dig til at føle dig værdsat.
Det gør ikke noget.
De havde ikke råd.
Og de ville ikke ane hvordan.
Jeg vil have dig til at føle dig værdsat.
Vil du det?
Det kan du tro.
Jeg tror, jeg har kimchi-ånde.
Ja.
Hold da op. Nyt kluns.
Nåh ja. Den er fra Lifshitz.
- Det er hans rigtige navn. - Flot fyr.
Kan vi lige samles?
Nu, tak.
Det er min opgave at hjælpe jer, mine kollegaer,
med at indfri målene her på arbejdspladsen.
I den forbindelse
implementerer jeg disse grundregler,
som vil hjælpe hele holdet med at præstere en optimal...
...præstation.
Arbejdet begynder klokken 9 nul dut.
Det er fint.
Det er slut med at mødes ved kopimaskinen
for at tale om Falcon Crest.
Frokostpausen varer 36 minutter. Undskyld, 30 minutter.
Mit nul ligner et sekstal. Jeg læste forkert.
- Undskyld. Kaos på hjemmefronten. - Godmorgen, Phyllis.
Jeg vidste ikke, der var møde.
Gør det nogen forskel?
Undskyld mig?
Burde du ikke komme til tiden uanset hvad?
Hvis du absolut skal vide det,
så vaskede Noel sit hår med hårfjerner i morges.
Nu ligner min otteårige sgu Telly Savalas.
Så drop lige formaningerne, tak.
Hvad er der med ham? Jøsses.
God start på dagen.
- Jøsses. - Vi venter på Phyllis.
Jeg sætter lige min taske fra mig.
- Vi fortsætter om lidt. - Vis lidt medfølelse.
Min søn er skallet.
Måske skulle du gemme din hårfjerner et sikkert sted.
- Lad nu være, Marty. - Vi venter, Phyllis.
Så du Falcon Crest i går?
- Det var vildt. - Phyllis!
Så rørende.
Jeg er nødt til at være lidt streng.
Jeg prøver at fastsætte nogle grundregler.
Okay.
Helt ærligt.
Og den vigtigste regel er...
Undskyld.
Det vigtigste er, at når vi er på arbejde,
så...
Så arbejder vi.
Det vil sige ingen private samtaler.
Ingen hyggesnak over telefonen.
Marty. Dr. Hershkopf er i røret.
Er han det?
Okay. Det er teknisk set...
Det er arbejdsrelateret, så...
Han sagde, det var privat.
Du må hellere bede ham om at ringe senere.
Ja. Okay.
I det her ene tilfælde, som et særligt privilegium,
er jeg fritaget fra de førnævnte restriktioner,
fordi teknisk set træder reglerne ikke i kraft,
før mødet er hævet.
Og med de ord er mødet hævet.
Nej. Mødet er midlertidigt afbrudt.
Skakmat.
Leroy.
Man skal aldrig undervurdere en bonde.
Der er han jo. Hej!
Leroy, vil du... Tak.
Sid ned.
Javel.
- Tak, fordi du kom. - Klart.
- Jeg håber ikke, jeg forstyrrede. - Nej, det er fint.
Er alt okay?
Alt er godt.
Jeg har tænkt på dig, Marty.
Har du tænkt på mig?
Du har snart fødselsdag, og jeg har et spændende forslag.
Du vil gerne tage ansvar. Blive en ny mand.
Tage hul på et nyt kapitel.
Ja.
Jeg synes, du skal markere det her vigtige øjeblik.
Jeg synes, du skal holde en ny bar mitzvah.
- En hvad? - En toer.
En revanche.
Rocky kom tilbage i ringen.
Du skal tilbage på bimahen.
- Jeg ved nu ikke. - Tænk over det.
Den første hjemsøger dig stadig.
Du sidder stadig fast i det toilet, mens tarmene skvulper rundt.
Du kunne få en ny chance.
Det er den perfekte måde at fejre din 40-års fødselsdag.
Javel.
Interessant.
- Du hader det. - Nej.
Det kunne blive et vaskeægte overgangsritual.
En markering af dit nye jeg.
Jeg synes, det er en fed idé.
Jeg vil ikke lyde utaknemmelig, men må jeg tænke over det?
Selvfølgelig. Jeg vil ikke tvinge dig.
Det er op til dig.
Jeg er nødt til at gå.
Vi ses til næste konsultation. Hav en god dag.
Lad mig høre, hvad du beslutter.
- Tak, fordi du lukkede mig ind. - Jeg vidste, det var dig.
- Hvad? - Det lignede ikke dig.
Hvad snakker du om?
Du er kommet for at sige undskyld.
For hvad?
For at have været ubehøvlet over for mig foran alle de andre.
Jeg er ked af, hvis det virkede sådan, men jeg prøver at tage ansvar.
At herske over mit eget domæne.
Dit domæne? Javel.
Ja.
Så virker terapien åbenbart.
- I den grad. - Okay.
Og dr. Ike kom med et forslag.
- Hedder han det nu? Dr. Ike? - Ja.
Til at begynde med lød det lidt skørt, men hør lige her.
Dr. Ike foreslår, at jeg, på min 40-års fødselsdag,
holder en bar mitzvah.
- Den er blevet holdt. - Ja.
En ny bar mitzvah.
Hvad var der galt med den første?
Det var en frygtelig dag.
Jeg ødelagde haftaraen.
Jeg gemte mig på toilettet.
Men mor og far var så stolte af dig.
Det betød så meget for dem.
Det ved jeg. Men...
Ham psykiateren virker da lidt utraditionel.
Ja, måske.
Men han er så engageret.
Og alt det, han siger om mig, er sandt.
Han forstår mig virkelig. Og terapien virker.
Jeg ved, at det bare er ord og følelser,
men når man sætter ord på dem, er det opløftende.
Det er befriende.
Det letter.
Forstår du?
Jeg mærker ting og gør ting, som jeg aldrig...
Hans råd har ramt plet,
og hvis han synes, det er en god idé, burde jeg måske gøre det.
Marty.
Jeg er så glad på dine vegne.
Det er jeg virkelig.
Men du behøver ikke gøre noget overilet.
Hvorfor ikke? Det er spændende. Jeg er klar til det her.
Marty.
Handler det om, at du bliver 40?
Nej.
En midtvejskrise kan komme til udtryk på andre måder.
Køb en Corvette.
Knald en prostitueret. Jeg dømmer dig ikke.
Jeg har det godt, Phyllis.
- Er du ikke glad på mine vegne? - Selvfølgelig er jeg det.
Det er længe siden, jeg har følt mig så klar i hovedet.
Jeg tror, det kunne være godt.
Og så gør vi det sammen.
Som en familie.
Vi har allerede gjort det som en familie.
Da du var 13.
Det bliver anderledes denne gang.
Det bliver bedre.
Stol på mig, Miriam.
Sig nej til Florida. Bliv hjemme. Sæt foden ned.
Din mor må finde sig i det.
Okay. Tak.
- Hej. - Hej.
Du er tidligt på den.
Jeg har tænkt over det, og jeg gør det.
Det er godt at høre.
Jeg tror, det kan blive godt for mig.
Min søster er uenig, men hun skal nok komme på bedre tanker.
Men jeg har fødselsdag om tre uger, og der er nok ikke plads i min synagoge.
Bare rolig. Jeg har talt med min.
- Har du det? - Ja.
Jeg tænkte nok, du ville gøre det.
Jeg er venner med rabbineren,
og jeg hjalp ham gennem en svær tid for et par år siden.
Han vil gerne hjælpe.
Han har allerede en i kalenderen den dag. Vi kan være med.
Hold da op. Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Sig, at du vil øve dig som en gal.
Jeg inviterer nogle venner, så vi kan fylde rummet.
Rabbi.
Phyllis, hej.
Har du tid et øjeblik?
Ja, kom ind.
Jeg er på vej til møde med de andre søstre,
så jeg vil bare veksle et par ord.
Det er godt at se dig.
Det drejer sig om den bar mitzvah.
Jeg vil høre, hvad du synes.
Jeg synes, at det forklejner mine forældre og deres eftermæle.
Hvilken bar mitzvah?
Martys bar mitzvah.
- Din bror Marty? - Ja.
Den her skøre idé, han har fået.
Beklager, men jeg aner ikke, hvad du taler om.
-Begynd. - Det har jeg ikke hørt om.
Fortæl mig om det.
Menighed.
Nå, Marty. Lad mig høre.
Undskyld.
Vi skal nok nå i mål.
Tak.
Din tur, Emily.
Hvordan går det?
Rigtig fint. Marty knokler.
Godt. Gør mig nu ikke forlegen. Der kommer mange gæster.
Jeg skal gøre mit bedste.
Jeg er i gang med de sidste forberedelser.
Rabbi, jeg mangler stadig rækkefølgen af velsignelser.
Vil du sende den?
- Det kan du tro. - Godt.
Jeg tjekker lige strømmen i salen. Jeg har hyret en fantastisk DJ.
Hvis du altså ikke har noget imod at betale.
Selvfølgelig, doktor.
Super. Vi ses snart.
Vent lidt, Isaac.
I gør det godt, unger. Bare bliv ved.
Jeg blev ringet op af rabbiner Goldberg fra Madisonmenigheden.
- Det var angående dig. - Mig?
Det var på vegne af en Phyllis Shapiro.
Ved du, hvem det er?
- Nej. - Jeg tror, det er Martys søster.
Hvad spurgte hun til?
Dig og dit rygte her.
Og om du har holdt en bar mitzvah for en patient før.
Jeg vidste ikke, Marty var din patient. Jeg troede, han var en ven.
Ja, Marty er en af mine patienter.
Det, vi har gang i her,
er en terapeutisk mitzvah.
Han har været hæmmet hele sit liv på grund af sin 13-års fødselsdag.
Hvor mange gæster kommer til din?
Mange.
Har du et tal?
Omkring hundrede, tror jeg.
Hold da op.
Hvad med dig?
Jo, altså... Vi får se.
- Folk har travlt og sådan. - Ja.
Gud elsker ham.
Har han selv sagt det?
Okay. Lad os tage...
Marty.
- Hej. - Har du tid?
Ja, hvad så?
Sid ned.
Okay.
Din søster hedder Phyllis, ikke? Phyllis Shapiro?
Ja. Hvorfor?
Hvad er hun for en type?
Du har nævnt, at hun har det svært for tiden.
Men har hun en agenda?
Jeg er ikke helt med.
Har hun haft en sindslidelse?
Er hun blevet behandlet for en kemisk ubalance?
Nej.
Jeg forsøger bare at få en fornemmelse af, hvem hun er.
Min psykiaterradar slår voldsomt ud.
Hvorfor? Hvad mener du?
Hun har åbenbart forhørt sig om mig.
Hun ringede til synagogen for at høre, om jeg er til at stole på.
- Hvad? - Mig, dr. Isaac Herschkopf,
fra ledelsen på NYU's medicinske fakultet.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Vi læger afgiver et løfte om ikke at forvolde skade.
Det er et løfte, som jeg tager meget alvorligt.
Så når nogen sår tvivl om mine motiver, gør det ondt.
- Det gør meget ondt. - Det er jeg ked af.
Mit ry er alt, hvad jeg har. Jeg har arbejdet hårdt for det.
- Det er pletfrit. - Det ved jeg.
Du er den bedste.
Jeg er bekymret for, at din søster ikke vil dig det bedste.
Men det var hende, der fik mig til at gå i terapi.
Ja, men ønsker hun at se dig udvikle dig,
eller vil hun hellere holde dig tilbage?
Typer som hende er ikke i stand til at udvikle sig.
Derfor bryder de sig ikke om, når andre udvikler sig.
- Jeg tror, hun vil mig det bedste. - Hvorfor saboterer hun det så?
Marty, tillid er udgangspunktet for, hvem jeg er, og hvad jeg gør.
Det er det nødt til at være.
Uden tillid er jeg intet. Uden tillid har vi intet.
Jeg stoler på dig. Helt og aldeles.
Jeg skal nok tale med hende.
Det lover jeg.
Hold nu op, Daniel.
Jeg vil ikke høre om din...
Vi skal tale sammen.
- Hvad laver du? - Nu.
Hvis det er en af dine formaninger,
- så orker jeg det ikke. - Ringede du til hans rabbiner?
- Hvad? - Dr. Ike.
Du ringede til hans rabbiner. Hvorfor går du og snuser rundt?
Er det dét, du er vred over?
Marty, jeg snuser ikke rundt. Jeg passer på dig.
Du bringer mig i forlegenhed, Phyllis. Han er vred.
Jeg er ligeglad med ham, Marty. Jeg bekymrer mig om dig.
Gør du nu det?
Jeg er din søster. Det er mit job.
Marty, tænk dig nu om.
"Løb mod lyset, Carol Anne."
Du lyder skør.
Synes du slet ikke, at det er et underligt forslag?
Han forsøger at hjælpe mig.
Men han går for vidt.
Hvem siger det? Dig?
Nu skal du høre.
Jeg tror, du føler dig truet af, at jeg udvikler mig.
Tror du det? Eller gør han?
Du bad mig selv om det, Phyllis!
Jeg bad dig om at tale med nogen. Ikke om at holde din 13-års fødselsdag på ny.
Nå, men det gør jeg. Okay?
Okay.
Fint nok, Marty.
Og hvis du ikke kan bakke mig op, kan du blive væk.
Nå, nu er du faktisk 13 igen.
Hvis du ikke tror på det, så bliv væk.
- Skal jeg lyve for dig? - Nej.
Jeg tror ikke på det. Jeg synes, det er latterligt.
- Latterligt? - Ja.
- Fint. - Fint.
Så bliv væk.
Selv hvis du ombestemmer dig. Bliv væk.
Marty.
Fint!
Sikke en særlig dag.
Velkommen til vore b'nai mitzvah.
Og til deres familie og venner, som i dag vil overvære
Emilys indtræden i de voksnes rækker.
Og Marty.
Marty, som vil fortsætte i de voksnes rækker.
Den første velsignelse.
Bravo!
Ja.
Tillykke.
Tillykke. Så er der fest.
Ja.
JEG DANSEDE RØVEN UD AF BUKSERNE TIL MARTYS BAR MITZVAH
Sådan!
Hvad vil du sige til bar mitzvah-drengen?
Jeg er faktisk bar mitzvah-drengen.
-Men hvis jeg skulle sige noget... - Undskyld.
Tillykke.
Phyllis.
Undskyld mig, Marty?
Mit navn er Bonnie. Jeg er Ikes kone.
Bonnie! Jamen dog. Hej.
- Hej. - Hej.
Jeg så, du stod her alene. Jeg er heller ikke så god til det her.
Det er en fornøjelse at møde dig.
Din mand er alletiders.
Ja, han er alletiders.
Ikke en fantastisk danser.
Jeg har ikke set ham more sig sådan siden vores bryllup.
Han nyder det virkelig. Han har godt nok mange venner.
Ja, det har han.
Så er det nu!
Ud på gulvet, Marty!
Marty?
Marty. Hvad er der galt?
Jeg skal på toilettet.
- Vi venter på dig derude. - Det ved jeg.
Jeg skal bare...
Jeg har ondt i maven.
Marty.
Det værste er overstået.
- Nu skal du bare nyde det. - Jo, men...
Marty. Jeg er ikke sikker på, du fejler noget.
Jo. Det er virkelig slemt.
Jeg har kendt dig i flere uger,
og intet tyder på, at du har problemer med fordøjelsen.
Lad mig befri dig fra en løgn, som alle, inklusive din søster og dig,
har fortalt de sidste 30 år.
Du fejler intet.
Små drenge har fordøjelsesproblemer.
Rigtige mænd skider.
Kom nu.
Det er nu.
Nå...
På jeres onkels vegne vil jeg sige, at han er ked af, han ikke kunne komme.
Han er meget ked af det.
Men det er, hvad en familie er.
En gruppe personer, som man skylder en undskyldning.
Sommetider gør vores kære ting, som vi ikke bryder os om.
Sommetider opfører de sig som idioter.
Undskyld det grove udtryk.
Lad os så spise.
En, to, tre.
Tekster af: Mads Moltsen