Хочу, щоб двері відчинені були
І щоб ми поволі туди зайшли
Щоб ми з нареченою туди зайшли
БРУКЛІН ДОДЖЕРС МАЗЕЛ ТОВ, МАРТІ
Запрошуємо героя бар-міцви на сцену.
-Де він подівся? -Не знаю.
Марті. Марті, це я. Я знаю, що ти тут.
Будь ласка, вийди.
Ні. Живіт болить.
То закінчуй і ходімо в зал.
-Пропустиш хору. -Байдуже.
Там забагато людей. Усі витріщаються.
Ти бачив ту гору дарунків?
Відкриєш крамницю канцтоварів, якщо витримаєш ще годину.
Запалимо свічки, з'їмо торт,
ти потанцюєш з бабусею Фло й ми підемо.
Я весь час буду поруч, обіцяю.
Нарешті. Іди сюди. Швидко.
Так. Усміхніться.
Терапія без кордонів
ЗА ПОДКАСТОМ «ВОНДЕРІ» І «БЛУМБЕРҐ»
Джоел, жуйка.
КІНОТЕАТР
Це твоя чи дістав з-під сидіння?
-Джоел.
-Мамо. -Привіт.
-Як фільм? -Добре.
Чоловік переодягся жінкою, а інший його поцілував.
-Чудово. -Він веселий.
-Дуже веселий. -Так.
А ти що робила?
Заїхала в Мідтаун, отримала штраф за паркування
і 20 хвилин сварилася з полісменом. Просто рай.
Повноцінна розмова з дорослим.
Це було прекрасно.
Я мушу йти.
Вони обідали?
Аякже. Шоколадками й мармеладом.
-Марті. -Біжу.
Зажди. Твій день народження. Треба все спланувати.
-Не люблю бучних святкувань. -Це не має бути щось грандіозне.
Прийди раніше, щоб посидіти з дітьми.
Я насмажу на вогні ягнячих ребер.
Спрацює пожежна сигналізація.
Обіцяю, нікому не сподобається.
-Згода? -Ідеально. Добре, я прийду.
Куди це ти поспішаєш? На побачення?
-Ні. Ні, ні. -Ні?
Ні. Іду до доктора Гершкопфа.
-Знову? -Так.
Марті, це ж... Я така рада.
Психотерапія діє?
-Мабуть. Не знаю. -Добре.
Він хоче говорити про мої почуття, а я
гостро почуваю, що цього не хочу.
Марті.
Який же ти.
Просто розказуй про те, що тебе турбує.
-Добре? -Ага.
-Пишаюся тобою. -Добре.
-Дякую за сьогодні. -Па-па.
-Мушу йти. Па. -Я тебе люблю. Пишаюся тобою.
-Па. -Бувайте.
Філліс завжди була сильніша.
Проте цього року...
Вона багато пережила.
Важко сприйняла татову смерть, а тоді...
Вона розлучається. Мені її жаль.
Як і мені.
Проте ці зустрічі не для неї.
А для вас.
Вибачте. Це для мене щось нове.
До речі, гарна сорочка.
Це Ральф Лорен?
Мм. Ліфшиц. Його справжнє прізвище.
Ральф Ліфшиц.
Та ну. Я не знав.
Ми знайомі.
Сфотографувався з ним на зустрічі UJA. Чудова людина. Непідвладний часу одяг.
Справді.
Марті, ви знов успішно змінили тему.
Давайте.
Зосередьтеся.
Хочу знати, як батькова смерть вплинула на вас?
На мене?
Я в порядку.
У порядку?
Ви втратили тата, Марті.
Ви маєте повне право не почуватися в порядку.
Так.
Мабуть, не зовсім в порядку.
Ви знаєте, яку силу й свободу здобудете,
якщо дозволите собі почувати й називати свої почуття?
Я за ним скучаю.
Авжеж.
Коли я думаю про те, що його більше немає, то почуваюся...
не добре.
Не потрібно соромитися свого болю, Марті.
Чому ви за ним скучаєте?
Це ж мій тато.
Тобто ви були дитиною.
А бути дитиною приємно.
Ні за що не відповідаєш.
-Не приймаєш рішень. -Так.
Тепер ви маєте стати чоловіком, і це вас лякає.
Так.
Тому що батько служить для нас взірцем справжнього чоловіка.
Коли ми його втрачаємо,
здається, що ми також втрачаємо ідеал чоловіка.
Так, саме так. Точно.
Розкажіть мені більше.
Добре. Він помер,
і тепер усі очікують, що я займу його місце.
Але...
Але ви боїтеся, що у вас досі бачать хлопчика,
бо так себе бачите ви.
Щойно у вас сталося те, що ми, мозкоправи, звемо проривом.
О боже.
Наш час вичерпано.
Не хочеться закінчувати зустріч на такому важливому моменті,
але лікарю треба попоїсти.
Знаєте...
Зазвичай я їм у забігайлівці внизу,
але якщо хочете приєднатися й договорити,
то я не проти.
-Справді? -Так.
Доведеться оплатити додатковий час.
-Ну нічого. -Ні, ні.
Я не проти.
Мені підходить, якщо ви не проти.
КОРЕЙСЬКИЙ БУФЕТ
-Вам буде 40. -Так.
-Що плануєте на день народження? -Говорите, як Філліс.
Нічого. Не люблю святкувань.
Це не моє.
Бар-міцва у вас же була?
Так, але я її пропустив.
Сидів у туалеті. У мене проблеми з травленням.
Кишківник часом заплутується,
-як телефонний шнур. -Ясно.
Я навіть хору пропустив. Жахливий день.
Доктор.
Спробуйте курку. Вона чудесна.
Мабуть, гостра. Не для мого шлунка.
Багато втрачаєте, Марті.
Проте підозрюю,
що ви багато що втрачаєте.
Думаєте, що сенс життя – уникати страждань?
Сенс життя – жити.
Страждання – ціна, яку доведеться заплатити.
То що будете?
Так.
Так. Я хотів би...
Буду безмежно вдячний, якщо ви приготуєте для мене. Так.
Так. Мабуть, візьму індичину на білому хлібі.
Без соусу, з листком латуку.
Ні, ні. Спробуймо...
Може, ростбіф? Булочку з ростбіфом?
А ви що думаєте?
Що ви мусите взяти відповідальність
й зробити вибір.
Виберіть сандвіч.
Перше, що спадає на думку.
Вибирайте. Усе, що захочете.
-Не думайте. -Індичину!
От і все. Молодець. Готово.
Сандвіч з індичиною, без нічого.
Ясно бачу, Марті, що ви єдиний син у сім'ї,
а тому з вами панькалися. Ви не подорослішали.
Це вас стримувало.
Правду кажете. Щиру правду.
Так більше не буде. Ви загнуздаєте своє життя.
Покажіть своїм працівникам і світові, хто бос.
Очольте свої володіння.
Що це в тебе?
У мене новий клієнт.
Сьогодні він нагадав мені про те, що я вже давно забув.
-Поглянь на цього хлопчика. -О боже.
Це твоя бар-міцва? Ти такий милий.
Милий?
Жалюгідний.
-Дешевий костюм. -Це краватка на застібці?
Не всі ми з багатих родин.
Я не про це. Просто забула, що такі існують.
Я хотів, щоб це була важлива, грандіозна подія.
Та ні.
Навіть святкування не було.
Де ти знайшов ці фото?
Видобув з шафи в коридорі.
Я дуже давно їх не розглядав.
Ти на них дуже милий.
Перестань.
Мені жаль, що батьки не зробили цей день особливим.
Усе нормально.
У них не було грошей.
Та й вони не знали як.
Я зроблю для тебе щось особливе.
Невже?
Саме так.
Від мене тхне кімчі.
Так.
Яка нова сорочка.
Так. Це Ліфшиц.
-Його справжнє прізвище. -Дуже стильно.
Прошу всіх підійди сюди.
Прямо зараз. Будь ласка.
Моє завдання спрямовувати вас, моїх співробітників,
до успішного виконання робочих цілей.
З цією метою
я хочу окреслити основні правила,
які допоможуть нашій команді досягти оптимальних...
досягнень.
Робочий день починається рівно о 9:00.
Так. Чудово.
Жодних зібрань біля копіювального апарата,
щоб обговорити останні події в «Фелкон Крест».
Обідня перерва триває тридцять шість хвилин. Даруйте, тридцять.
Мій нуль схожий на шістку. Погано прочитав.
-Вибачте. Удома гармидер. -Доброго ранку, Філліс.
Не знала, що сьогодні нарада.
А це щось би змінило?
Даруй?
Ти повинна завжди приходити вчасно.
Якщо тобі цікаво,
то вранці Джоел помив голову кремом для депіляції.
Мій восьмирічний син тепер лисий, як Теллі Савалас.
Тому не вичитуй мене за півгодинне спізнення, дякую.
Що в нього вселилося? Господи.
Чудовий початок дня.
-Боже. -Чекаємо Філліс.
Я вже сумку кладу, дуже дякую.
-Поки вона сяде. -Трохи розуміння, Марті.
Мій син лисий.
То тримай крем для депіляції в недоступному для дітей місці.
-Марті, відчепися. -Філліс, я чекаю.
-Дивилася вчора «Фелкон Крест»? -Я...
-Я шокована. -Філліс!
-Так зворушливо... -Я...
Я мушу тебе вичитати.
Я намагаюся визначити основні правила.
Добре.
Прошу.
Найважливіше з них – таке...
Вибачте.
Найважливіше правило – на роботі ми...
Ми...
На роботі ми працюємо.
Тобто не ведемо особистих розмов.
Не теревенимо по телефону.
Марті. Дзвонить доктор Гершкопф.
Справді?
Ну, що ж. По суті, це...
Це по роботі. Тому...
Сказав, що це особисте.
Скажи, хай передзвонить пізніше.
Так. Що ж.
Лише цього разу я зроблю для себе виняток
і звільню себе від дотримання вище згаданих обмежень,
бо фактично ці правила не набирають чинності
до завершення наради.
У такому разі, нараду завершено.
Ні. Це лише перерва.
Шах і мат.
Лірой.
Пішака не слід недооцінювати.
От і він! Гей!
-Лірою, ви не проти... Дякую. -Не проти.
Сідайте.
Добре.
-Дякую, що прийшли. -Пусте.
-Я ж вас ні від чого не відірвав? -Ні, все нормально.
У вас усе добре?
Усе чудово.
Я думав про вас, Марті.
Ви про мене думали?
Скоро ваш день народження, і я придумав щось неймовірне.
Ви хочете відстояти своє, стати новою людиною.
Почати нову главу, так?
Ага.
Ви повинні відзначити цю важливу мить.
Влаштуємо вам другу бар-міцву.
-Що? -Сиквел.
Реванш.
Рокі вернувся на ринг.
Ви вернетеся на біму.
-Не знаю. -Подумайте про це.
Перша бар-міцва не дає вам спокою.
Ніби ви досі в туалеті
й у вас грають кишки.
Шанс усе змінити.
Переробити. Ідеальне святкування сорокаріччя.
Ага.
Цікаво.
-Вам не подобається. -Ні.
Подумайте. Це буде ніби справжній обряд посвяти.
Проголошення нової людини, нового себе.
Кажу вам, це чудова ідея.
Не думайте, що я не ціную ваших порад,
але я подумаю.
Авжеж. Я не буду... Не буду вас змушувати.
Вам вирішувати.
Я мушу йти.
До зустрічі.
Гарного вам дня, Марті.
Скажете, коли вирішите.
-Дякую, що впустила. -Я знала, що ти прийдеш.
-Що? -Це було так на тебе не схоже.
Ти про що?
Я знаю, що ти прийшов вибачитися за сьогодні.
За що?
Що поводився зі мною грубо перед усім офісом.
Вибач, що тобі це здалося грубістю,
але я відстоював своє.
Намагався очолити свої володіння.
Твої володіння? Зрозуміло.
Так.
То психотерапія таки діє?
-Так, діє. -Добре.
Доктор Айк щось запропонував.
-Так ти його звеш? Доктор Айк? -Так.
Спершу це прозвучало дивно, але послухай.
Доктор Айк вважає, що на моє сорокаріччя...
треба влаштувати бар-міцву.
-У тебе була бар-міцва. -Так.
Другу бар-міцву.
А що було не так з першою?
Це був жахливий день, пам'ятаєш?
Я перекрутив гафтару,
а потім ховався в туалеті.
Але мама й тато так тобою пишалися.
Для них це було так важливо.
Знаю. Але...
Ну...
Цей лікар трохи нетиповий.
Мабуть.
Проте він до мене не байдужий.
Усе, що він каже про мене – чиста правда.
Він мене бачить.
Він мене розуміє, і психотерапія діє.
Знаю, це просто слова й просто почуття,
але коли ти все проговорюєш, це справді дає тобі силу.
І свободу.
Мені легше.
Розумієш?
Я почуваю й роблю те, що раніше не...
Він давав мені дуже слушні поради,
і якщо він вважає, що це потрібно, то саме так я і вчиню.
Марті.
Я дуже за тебе рада.
Справді.
Проте не треба...
Не треба так поспішати.
Чому? Це ж захопливо.
Я готовий. Я справді готовий. Я...
Марті.
Усе тому, що тобі виповнюється сорок?
Ні.
Кризу середнього віку можна подолати й по-іншому.
Купи собі «Corvette».
Чесно, трахни проститутку. Ніхто тебе не осудить.
Мені тепер добре, Філліс.
Хіба ти не рада за мене?
Авжеж рада.
Я давно не мислив так ясно.
Це буде гарно.
Ми зробимо це разом.
Як сім'я.
Ми вже робили це як сім'я,
коли тобі було 13 років.
Цього разу буде інакше.
Цього разу буде краще.
Повірте, Міріам.
Скажіть «ні» Флориді. Не їдьте. Стійте на своєму.
Мамі доведеться з цим змиритися.
Добре. Дякую.
-Вітаю. -Вітаю.
А ви рано.
Я подумав і вирішив погодитися.
Чудова новина.
Думаю, це буде мені корисно,
хоч сестра й не згодна, але...
вона зрозуміє.
Біда в тому, що день народження через три тижні,
і в моїй синагозі вже все розписано.
Не переживайте. Я поговорив зі своєю.
-Справді? -Так.
У мене було передчуття, що ви погодитеся.
Ми з ребе дружимо,
бо я допоміг йому у важкий період кілька років тому.
Він радо виручить.
У нього вже запланована церемонія на той день, тому проведемо спільну.
Ого. Не знаю, що й казати.
Скажіть, що попрактикуєтеся й покажете клас.
Я запрошу друзів. Щоб було більше гостей.
Ребе.
Філліс, вітаю.
Можна з вами поговорити?
Авжеж, заходь.
Я йшла на сестринську зустріч,
і вирішила заскочити до вас.
Радий вас бачити.
Хочу обговорити з вами цю бар-міцву.
Почути вашу думку.
Бо, як на мене, це принижує пам'ять наших батьків.
Яка бар-міцва?
Бар-міцва Марті.
-Ваш брат Марті? -Так.
Ця божевільна вигадка на його сорокаріччя.
Вибачте, але я й гадки не маю, про що ви.
-Починай. -Вперше про це чую.
Розкажіть.
Конгрегація.
Марті, спробуйте ви.
Вибачте.
Добре, ще попрацюємо.
Дуже добре.
Емілі, твоя черга.
Як справи?
Дуже добре. Марті дуже старається.
Правильно. Не осоромте мене, Марті.
Я запросив багато людей.
Спробую.
Останні приготування до великої події.
Ребе, чекаю на порядок читання алій.
Зможете його мені дати?
-Аякже. -Добре.
Перевірю світло в залі.
Я найняв чудового діджея, який зіграє на вечірці.
Якщо ви не проти його оплатити.
Як скажете, док.
Чудово. Ну добре. До зустрічі.
Айзеку. На хвильку.
Дітки, ви молодці. Продовжуйте. Працюйте.
Мені подзвонив ребе Ґолдберґ з конгрегації Медісона
-питав про тебе. -Про мене?
На прохання Філліс Шапіро.
Знаєш, чому?
-Ні. -Думаю, це сестра Марті.
Що саме вона питала?
Про тебе. Про твою репутацію.
І чи ти вже влаштовував бар-міцву для інших пацієнтів.
Не знав, що Марті – твій пацієнт.
Я думав, він твій друг.
Так, Марті... Марті – мій пацієнт.
І ми влаштовуємо йому, ви влаштовуєте йому
«психотерапевтичну бар-міцву».
Усе життя тринадцятий день народження не давав йому рухатися вперед.
Скільки людей прийде до тебе?
Багато. Десь...
Можна точніше?
Близько сотні.
Ого.
А до вас?
Так. Думаю... Побачимо.
-Усі дуже зайняті. -Так.
...він зі мною.
Бог його любить.
Він сам вам сказав?
Так, продовжимо з...
Марті.
-Гей. -Маєте хвилинку?
Авжеж. Що таке?
Сідайте.
Добре.
Ваша сестра – Філліс? Філліс Шапіро?
Так. А що?
Яка вона людина, Марті?
Ви казали, що в неї важкий період,
але чи є в неї якісь проблеми?
Не розумію.
У неї бували психічні розлади?
Їй лікували хімічний дисбаланс?
-Чи щось таке? -Ні.
Хочу зрозуміти, хто вона, перш ніж бити на сполох.
Бо моє психіатричне чуття б'є на сполох.
Чому? Про що ви?
Я дізнався, що вона про мене розпитує.
Дзвонила в синагогу, питала про мою репутацію, чи я надійний.
-Що? -Про мене, доктора Айзека Гершкопфа
з ради Нью-Йоркського медуніверситету.
Боже. Д-ре Гершкопф, у мене нема слів.
Я лікар і давав клятву не зашкодити.
Я завжди ставився й досі ставлюся до клятви дуже серйозно.
Тому коли хтось сумнівається в моїх добрих намірах, мені образливо.
-Дуже образливо. -Мені жаль, мені дуже жаль...
Я дорожу репутацією. Я гарував, щоб її заслужити.
-Попитайте. Вона бездоганна. -Знаю.
Ви найкращий.
Я переживаю, Марті.
Переживаю, що сестра не бажає вам добра.
Це вона запропонувала мені піти до психотерапевта.
Знаю, та чи справді вона хоче, щоб ви росли й змінювалися,
чи хоче, щоб ви навіки застигли в часі?
Такі люди не хочуть самі змінюватися.
Ви розвиваєтеся, і вони бачать у цьому загрозу.
-Вона бажає мені добра. -То чому пробує зірвати ваші плани?
Марті, довіра лежить в основі того, хто я і що роблю.
Так і має бути.
Без довіри я ніщо. Без довіри в нас нічого не вийде.
Я вам довіряю. Цілковито довіряю.
Я поговорю з нею. Чесно. Я поговорю.
Обіцяю.
Та ну, Деніеле.
Не говори зі мною про свою...
Нам треба поговорити.
-Ти що робиш? -Негайно.
Якщо ти читатимеш лекцію, що «на роботі ми працюємо»,
то не хочу й чути...
-Мені не до цього. -Дзвонила його ребе?
-Що? -Доктора Айка.
Ти дзвонила його ребе.
Що ти намагаєшся рознюхати?
Через це ти засмутився?
Марті, я не рознюхую. Я тебе бережу.
Ти мене осоромила, Філліс. Він дуже засмутився.
Мені байдуже на нього, Марті. Мені небайдужий ти.
Невже? Точно?
Я твоя сестра. Це мій обов'язок.
Марті, поглянь на все зі сторони.
Що... «Біжи на світло, Керол Енн».
Ти ніби звихнувся.
Невже тобі не здається, що це дивна пропозиція
від психотерапевта?
Він хоче мені допомогти.
Він перейшов межу.
Хто сказав? Ти?
Я скажу, що думаю.
Я змінююся, і ти бачиш у цьому загрозу.
Це твоя думка? Чи його?
Це ти мені його порадила, Філліс!
Я порадила тобі сходити до фахівця, а не перегравати 13-й день народження.
Я це зроблю. Ясно?
Ясно.
Як скажеш, Марті. Добре.
Якщо не підтримуєш, то не приходь.
Тепер тобі справді 13.
Якщо не віриш, то не приходь.
-Хочеш, щоб я тобі брехала? -Ні.
Я в це не вірю. Це безглуздо.
-Безглуздо? -Так.
-Добре. -Так.
То не приходь.
Навіть якщо передумаєш. Не приходь.
Марті.
От і добре!
Який особливий день.
Вітаємо на бней-міцві.
Усі рідні й друзі сьогодні прийшли побачити,
як Емілі починає повноцінне життя дорослої людини в єврейській громаді.
І Марті.
Марті, який продовжить ним жити.
Перша алія.
Браво!
Так.
Мазел.
Мазел тов.
-Мазел тов. А тепер святкувати.
-Так. -Так.
Я ТАНЦЮВАВ ДО УПАДУ НА БАР-МІЦВІ МАРТІ
Так! Ура!
Скажете щось для Марті?
Я Марті, і це моя бар-міцва,
-та якщо треба щось сказати... -Вибачте...
Мазел тов.
Філліс.
Даруйте, ви Марті?
Я Бонні. Айкова дружина.
Бонні! О боже. Вітаю.
-Вітаю. -Вітаю.
Побачила, що ви стоїте одні, а я теж не люблю збіговиськ.
Дуже приємно познайомитися.
Ваш чоловік. Така хороша людина.
Так, він хороший.
Не найкращий танцівник.
Востаннє він так веселився на весіллі.
Він уміє розважатися. У нього багато друзів.
Це так.
Пора!
Ідіть туди, Марті!
Марті!
Марті. Марті, що таке?
Мені треба в туалет.
-Ми всі вас чекаємо. -Знаю.
мушу...
Живіт болить.
Марті.
Це все, Мар... Складна частина позаду.
-Тепер будемо веселитися. -Знаю. Просто...
Марті. Не знаю, чи ця проблема реальна.
Реальна. Дуже сильне загострення.
Ми знайомі вже кілька тижнів,
і у вас ніколи не було розладів травлення.
Я звільню вас від брехні, яку всі, зокрема ваша сестра й ви,
підтримували тридцять років.
З вами все нормально.
Розлади травлення бувають у хлопчиків.
Справжні мужики серуть.
Ходімо.
Пора.
Що ж...
Вашому дядькові
дуже жаль, що він не зміг сьогодні прийти.
Дуже, дуже жаль.
У цьому суть родини.
Це група людей, яким ми завинили вибачення.
Часом люди, яких ми любимо, роблять вибір, з яким ми не згодні.
Часом поводяться, як тупі засранці.
Вибачте на слові.
А тепер їжте.
Раз, два, три.
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська