Pusti vrata na stežaj odprta.
Dokler ne prideva počasi drug ob drugem.
Dokler ne vstopim skozi vrata s svojo nevesto.
Naj pride slavljenec na oder.
- Kje pa je? - Ne vem.
Marty. Jaz sem. Vem, da si tu.
Pridi ven.
Ne. Trebuh me boli.
Končaj, kar počneš, in pojdiva nazaj.
- Zamudil si horo. - Briga me.
Preveč ljudi je. Vsi zijajo vame.
Si videl goro daril?
Če zdržiš še eno uro, lahko odpreš trgovino z nalivniki.
Prižgiva sveče, pojejva malo torte,
zaplešiva z babico in se izmuzniva ven.
Obljubim, da bom ves čas s tabo.
Odlično. Pridi sem.
Tako. Nasmehnite se.
POSNETO PO PODKASTU WONDERYJA IN BLOOMBERGA
Joel, žvečilka.
KINO
Si jo imel s sabo ali si jo našel pod sedežem?
- Pridi. -Živjo, mami.
-Živjo, mama. -Živjo.
- Je bil dober film? - Ja.
V žensko preoblečenega moškega je poljubil drug moški.
- Odlično. - Zabavno.
- Zelo zabavno. - Ja.
Kako si se imela?
Dobila sem kazen za parkiranje
in se s policistom prerekala 20 minut. Nebeško.
Neprekinjen pogovor z odraslim.
To je bilo super.
Moram iti.
So jedli?
Seveda. Sladkarije in sok.
- Marty. - Moram iti.
Čakaj. Narediti morava načrt za tvoj rojstni dan.
- Ne maram pozornosti. - Ni treba, da je nekaj velikega.
Pridi zgodaj, da bodo zraven še otroci.
Naredila bom jagnječje kotlete.
Vklopil se bo požarni alarm.
Poskrbela bom, da se ne bo nihče zabaval.
- Prav? - Odlično. Pridem.
Kam pa greš? Imaš zmenek?
- Ne. - Ne?
Ne, k dr. Herschkopfu grem.
-Že spet? - Ja.
Marty, to je... Zelo sem vesela.
Ti pomaga?
- Ja. Ne vem. - V redu.
Hoče, da govorim o svojih občutkih,
a čutim, da tega nočem.
Marty.
Poglej se.
Govori o svojih skrbeh.
- Prav? - Ja.
- Ponosna sem nate. - V redu.
- Hvala za danes. - Adijo.
- Moram iti. - Rada te imam. Ponosna sem.
- Adijo. - Adijo, stric.
Phyllis je bila vedno močnejša.
Zadnje leto pa...
Veliko je prestala.
Očetova smrt jo je zelo potrla, potem pa...
Ločuje se. Smili se mi.
Tudi meni.
Toda na terapiji ni ona.
Ti si.
Oprosti. Nisem se še navadil.
Všeč mi je tvoja srajca.
Je to Ralph Lauren?
Lifshitz. To je njegovo pravo ime. Ralph Lifshitz.
Ne. Tega nisem vedel.
Bežno ga poznam.
Fotkal sem se z njim na nekem dogodku. Prijeten je. Njegove stvari so brezčasne.
Drži.
Toda spet si učinkovito spremenil témo.
Daj.
Drži se téme.
Zanima me, kako je nate vplivala očetova smrt.
Name?
V redu sem.
V redu?
Izgubil si očeta.
Pravico imaš, da nisi v redu.
Ja.
Nisem zelo dobro.
Veš, kako krepčilno in osvobajajoče je,
da si dovoliš nekaj čutiti in to opisati?
Pogrešam ga.
Seveda ga.
Ko pomislim, da ga ni več, se počutim...
ne prav dobro.
Bolečina ni sramota.
Zakaj ga pogrešaš?
Moj oče je bil.
Ti pa si bil otrok.
Lepo je biti otrok.
Nimaš odgovornosti.
- Ne sprejemaš odločitev. - Ja.
Zdaj moraš postati moški in strašljivo je.
Ja.
Ker nam očetje določijo vzorec za to, kaj pomeni biti moški.
Ko jih izgubimo,
čutimo, da smo z njimi izgubili tudi vzorec moškosti.
Ja, točno tako. Tako je.
Povej mi več o tem.
Zdaj, ko ga ni več,
vsi pričakujejo, da bom stopil v njegove čevlje.
Ampak...
Bojiš se, da si zanje še vedno deček,
ker se tudi sam vidiš tako.
Mislim, da si doživel tisto, čemur psihiatri pravimo preboj.
Kristus.
Čas je potekel.
Nerad prekinem terapijo ravno, ko sva napredovala,
toda moram jesti.
Veš...
Običajno grem v delikateso,
če pa hočeš tole končati, se mi lahko pridružiš.
- Res? - Ja.
A moral ti bom računati za čas.
- Ampak v redu. - Ne, ne.
V redu je.
Nič nimam proti, če je tebi prav.
- Kmalu boš 40. - Ja.
- Kako boš proslavil? - Govoriš kot Phyllis.
Nič nočem. Ne maram zabav.
V tem ne uživam.
Gotovo si imel bar micvo.
Ja, a sem velik del zamudil.
Bila sem na stranišču. Prebavne težave.
Včasih se mi čreva zapletejo
- kot telefonska žica. - A tako.
Zamudil sem celo horo. Bil je grozen dan.
Doktor.
Pokusi piščanca. Odličen je.
Zgleda pekoč. Moj želodec.
Zamujaš, Marty.
Toda zdi se mi,
da tudi sicer veliko zamujaš.
Misliš, da je namen življenja izogibati se bolečini?
Namen življenja je živeti.
Bolečina je samo del življenja.
Kaj boš jedel?
Prav.
Ja. Vzel bom...
Zelo si želim, da bi mi naredil... Ja.
Ja. Purana na belem kruhu.
Brez omake in s pereščkom solate.
Ne, ne, ne. Raje bom...
Kaj pa goveja pečenka? Na popečenem kruhu?
Kaj praviš?
Bodi odgovoren
in sprejmi odločitev.
Vzemi sendvič.
Nekaj reci.
Izberi. Kaj boš? Karkoli.
- Ne razmišljaj. - Purana!
Tako. Opravljeno.
Suh puranji sendvič.
Vidim, da so te kot ljubljenega edinčka
zelo razvadili. Ni ti bilo treba odrasti.
To te je oviralo.
Povsem prav imaš.
Toda ne več. Vzemi vajeti v svoje roke.
Zaposlenim in svetu pokaži, kdo je glavni.
Bodi svojega življenja gospodar.
Kaj gledaš?
Imam novega klienta.
Spomnil me je na nekaj, na kar že dolgo nisem pomislil.
- Poglej tega dečka. - O, mojbog.
Je to tvoja bar micva? Prikupen si bil.
Prikupen? Poglej, kako nesrečen sem.
- Cenena obleka. - Je to kravata na sponko?
- Nismo vsi iz bogate družine. - Samo pozabila sem, da so obstajale.
Želel sem si, da bi bilo nekaj posebnega.
Pa ni bilo.
Niti zabave nisem imel.
Kje si našel te fotografije?
V omari na hodniku.
Sploh ne vem, če sem jih kdaj gledal.
Videti si ljubek.
Nehaj.
Žal mi je, da ti starši niso pripravili zabave.
V redu je.
Niso si mogli privoščiti.
Tega tudi ne bi znali.
Želim, da se počutiš nekaj posebnega.
Res?
O, ja.
Sapa mi zaudarja.
Prav.
Nova srajca.
Oh, ja. Lifshitz je.
- Tako se v resnici piše. - Zelo elegantno.
Pridite vsi sem.
Takoj. Prosim.
Sodelavci, moja naloga je, da vas vodim
k uspešnemu izvrševanju ciljev na delovnem mestu.
V ta namen
sem spisal nekaj osnovnih pravil,
ki bodo ekipi pomagala doseči optimalne...
rezultate.
Delati začnemo točno ob devetih.
Ja, super.
Nič več zbiranja okoli fotokopirca
in debatiranja o seriji Falcon Crest.
Kosilo traja 36 minut. Oprostite, 30 minut.
Moja ničla je videti kot šest. Narobe sem prebral.
- Oprosti. Kaos pri hiši. -Živjo. Dobro jutro.
Nisem vedela za sestanek osebja.
Bi bilo kaj drugače?
Prosim?
Morala bi priti pravočasno.
Če že hočeš vedeti,
si je Joel umival lase z depilacijsko kremo.
Moj osemletnik je zdaj videti kot plešec.
Zato mi nehaj težiti zaradi pol ure.
Kaj mu pa je? Kristus.
Lep začetek dneva.
- Kristus. -Čakamo Phyllis.
Samo torbo odlagam.
- Takoj ko bo sedla. - Imej malo sočutja.
Moj sin je plešast.
Kremo drugič pospravi izven dosega otrok.
- Nehaj mi težiti. -Čakamo te.
- Si sinoči gledala Falcon Crest? - Jaz...
- Razneslo me bo. - Phyllis!
- Ganljivo... - Jaz...
Moral te bom spet okarati.
Poskušam predstaviti nova pravila.
V redu.
Prosim.
Najpomembnejše je...
Oprostite.
Najpomembnejše v službi je,
Da...
V službi delamo.
Zasebni pogovori odpadejo.
In klepetanje po telefonu.
Marty, kliče te dr. Herschkopf.
Res?
Prav. Veste... Pravzaprav je to...
Povezano s službo. Zato...
Rekel je, da je osebno.
Najbolje bo, da te pokliče nazaj.
Ja, v redu.
Tokrat sem kot privilegiran
izvzet iz vseh omenjenih omejitev,
kajti pravila stopijo v veljavo šele
po koncu tega sestanka.
Sestanek je torej končan.
Ne, začasno ustavljen.
Šah mat.
Leroy.
Nikoli ne podcenjuj kmeta.
Prišel je. Hej!
- Leroy, bi te motilo... Hvala. - Ne moti me.
Sedi.
Seveda.
- Hvala, da si prišel. - Ja.
- Upam, da te nisem zmotil. - Ne, v redu je.
Je vse v redu?
Odlično.
Razmišljal sem o tebi, Marty.
O meni?
Približuje se tvoj rojstni dan in odlično idejo imam.
Rad bi postal odločnejši, kajne?
Obrnil nov list. Drži?
Aha.
Moral bi zaznamovati ta pomemben trenutek.
Ponoviti bi moral bar micvo.
- Kaj? - Nadaljevanje.
Revanšo.
Rocky se vrne v ring.
Vrnil se boš na bimo.
- Ne vem. - Pomisli.
Prva te še vedno preganja.
Del tebe še tiči na stranišču,
kjer te zvija v trebuhu.
To bi lahko bila nova priložnost.
Ponovi to. Odličen način, da proslaviš 40 let.
Aha.
Zanimivo.
- Ni ti všeč. - Ne.
Pomisli. To bi bila prava iniciacija.
Način, da oznaniš novega moškega, novega sebe.
Ta ideja mi je zelo všeč.
Nočem biti nehvaležen, toda rad bi razmislil.
Seveda. Ne bom te silil.
Sam se odloči.
Moram iti.
Se vidiva na terapiji. Lep dan ti želim.
Sporoči mi svojo odločitev.
- Hvala, da si mi odprla. - Vedela sem, da prideš.
- Prosim? - Ni ti bilo podobno.
O čem govoriš?
Vem, da si se prišel opravičit za danes.
Za kaj?
Ker si bil pred vsemi nesramen do mene.
Oprosti, toda poskušam biti odločnejši.
Vladar svojega življenja.
A tako? Razumem.
Ja.
Terapija torej deluje, kajne?
- Ja, deluje. - V redu.
Dr. Ike je prišel na idejo.
- Tako ga kličeš? Dr. Ike? - Ja.
Sprva se mi je zdela čudna ideja, ampak poslušaj tole.
Meni, da bi moral za 40. rojstni dan...
Imeti bar micvo.
- Saj si jo imel. - Ja.
Drugo.
Kaj je bilo narobe s prvo?
Bil je grozen dan.
Izmaličil sem svojo haftaro
in se skril na stranišče.
Starša sta bila zelo ponosna nate.
Veliko jima je pomenilo.
Vem, ampak...
No...
Ta zdravnik je precej neobičajen, kajne?
Najbrž res.
Toda zelo mu je mar.
Vse, kar je rekel o meni, drži.
Vidi vame.
Razume me in terapija deluje.
Vem, da gre le za besede, čustva in podobno,
a ko jih izrečeš na glas, ima prav, da ti moč.
Osvobajajoče je.
Olajšanje je.
Veš?
Čutim in počnem stvari, ki jih nikoli...
Njegovi nasveti so bili odlični.
Če meni, da bi to moral storiti, potem bi najbrž moral.
Marty.
Zelo sem vesela zate.
Resnično.
Toda ni treba...
Z ničemer ti ni treba hiteti.
Zakaj ne? Vznemirljivo je. Pripravljen sem na to. Zares.
Marty.
Gre za to, da se bližaš štiridesetim?
Ne.
So tudi drugi načini za krizo srednjih let.
Kupi si športni avto.
Nabriši prostitutko. Nihče te ne bo obsojal.
Dobro se počutim.
Nisi vesela zame?
Seveda sem.
Že dolgo nisem imel tako jasne glave.
Lahko bi bilo lepo.
To bova naredila skupaj.
Kot družina.
To smo kot družina že naredili,
ko si imel 13 let.
Tokrat bo drugače.
Tokrat bo bolje.
Ja, verjemi, Miriam.
Ne odidi na Florido. Bodi odločna.
Mama se bo morala sprijazniti.
Prav. Hvala.
-Živjo. -Živjo.
Nekdo je zgoden.
Razmislil sem in rad bi to storil.
Odlična novica.
Res mislim, da bi bilo dobro zame.
Sestra se ne strinja, ampak... Se bo že unesla.
Toda rojstni dan imam čez tri tedne in dvomim, da bom dobil termin.
Ne skrbi. Govoril sem z našo sinagogo.
- Res? - Ja.
Čutil sem, da se boš tako odločil.
Z rabinom sva si blizu.
Pred nekaj leti sem mu pomagal skozi težko obdobje.
Vse bo uredil.
Tisti dan že ima eno bar micvo, tako da bosta dve.
Vau. Brez besed sem.
Vadi z ritko in razturaj.
Povabil bom prijatelje, da nas bo več.
Rabin.
Phyllis, živjo.
- Rada bi se pogovorila z vami. - Seveda, kar naprej.
Namenjena sem na srečanje sestrstva
in želela sem za hip govoriti z vami.
Lepo te je videti.
Zanima me, kaj si mislite o tej zadevi z bar micvo.
Zanima me vaše mnenje.
Mislim, da je to žalitev spomina na moje starše.
Čigava bar micva?
Martyjeva bar micva.
- Bratova? - Ja.
Ta nora ideja za njegov 40. rojstni dan.
Žal ne vem, o čem govoriš.
-Začenjaš. - To prvič slišim.
Povej mi več.
Skupnost.
Marty, začni. Poskusi.
Oprostite.
V redu, izboljšala bova.
Zelo dobro.
Emily, zdaj pa ti.
Kako gre?
Zelo dobro. Marty se zelo trudi.
Bolje zanj. Ne osramoti me.
Veliko ljudi bo prišlo.
Potrudil se bom.
Ukvarjam se še z zadnjimi pripravami.
Rabin, še vedno čakam na besedilo za branje iz tore.
Mi ga lahko posredujete?
- Vsekakor. - Prav.
Preveriti moram elektriko v plesni dvorani. Našel sem izjemnega didžeja.
Če ga, seveda, želiš plačati.
Karkoli potrebuješ.
Super. Kmalu se vidiva.
Čakaj, Isaac. Potrebujem te za hip.
Odlično vama gre. Nadaljujta in sodelujta.
Poklical me je rabin Goldberg iz sinagoge v Madisonu.
- Glede tebe. - Mene?
Pravzaprav v imenu Phyllis Shapiro.
Jo poznaš?
- Ne. - Martyjeva sestra je.
Kaj jo je zanimalo?
Ti in tvoj ugled v naši ustanovi.
In če si že kdaj prej za pacienta organiziral bar micvo.
Mislil sem, da je tvoj prijatelj, ne pacient.
Ja, Marty je moj pacient.
To, kar počnem zanj, kar ti počneš zanj,
je "terapevtska micva".
Že vse življenje ga zavira njegov 13. rojstni dan.
Koliko ljudi ste povabili?
Veliko...
Veš točno število?
Približno sto, se mi zdi.
Vau.
Pa ti?
Ja. Mislim... Bomo videli.
- Ljudje so zelo zaposleni. - Ja.
...z mano je.
Bog ga ljubi.
Ti je to on povedal?
Prav. Nadaljujmo...
Marty.
- Hej. - Imaš minutko?
Seveda. Kaj pa je?
Sedi.
Prav.
Tvoja sestra je Phyllis, kajne? Phyllis Shapiro?
Ja. Zakaj?
Kakšen človek je?
Omenil si, da je trenutno v slabi koži.
Ima kakšne prikrite namene?
Ne razumem.
Je bila kdaj duševno bolna?
So jo zdravili zaradi kemičnega neravnovesja?
- Kaj takega? - Ne.
Poskušam ugotoviti, kdo je, medtem ko mi zvoni alarm.
Moj psihiatrični radar je zatajil.
Zakaj? O čem govoriš?
Menda poizveduje o meni.
V sinagogi je preverjala moj ugled, če sem zaupanja vreden.
- Kaj? - Jaz, dr. Isaac Herschkopf,
član odbora medicinske šole NYU.
Mojbog, ne vem, kaj naj rečem.
Kot zdravniki prisežemo, da ne bomo škodovali.
Prisegel sem in to jemljem zelo resno.
Če nekdo dvomi v moj dober značaj, me boli.
- Zelo boli. - Zelo mi je žal.
Moj ugled je vse, kar imam. Trdo sem delal zanj.
- Vprašaj kogarkoli. - Saj vem.
Ni boljšega od tebe.
Skrbi me, Marty.
Skrbi me, da ti sestra noče dobro.
A saj me je ona napotila k tebi.
Vem, ampak ali si res želi, da bi se spremenil,
ali želi, da ostaneš, kjer si?
Taki ljudje tudi svojih težav nočejo rešiti.
Ko vidijo nekoga rasti, se počutijo ogrožene.
- Mislim, da mi želi dobro. - Zakaj potem poskuša to sabotirati?
Marty, zaupanje je osnova tega, kar počnem.
Mora biti.
Brez zaupanja sem ničla. Brez zaupanja nimava ničesar.
Povsem ti zaupam.
Pogovoril se bom z njo.
Obljubim.
Nehaj že, Daniel.
Ne govori mi o svojem...
Morava se pogovoriti.
- Kaj pa počneš? - Takoj.
Če mi boš pridigal o službi,
ne bom...
- Ne morem zdaj. - Rabina si klicala?
- Kaj? - Dr. Ike.
Klicala si njegovega rabina. Kaj ti je, da vohljaš za njim?
Si zato jezen?
Ne vohljam, ampak pazim nate.
Sramotiš me, Phyllis. Zelo je jezen.
Zanj mi je vseeno, zate pa ne.
Res?
Tvoja sestra sem. To je moja naloga.
Pomisli za hip.
Kaj... "Teci na svetlobo, Carol Anne."
Slišati si moten.
Se ti res ne zdi čudno, da terapevt predlaga nekaj takega?
Poskuša mi pomagati.
Čez mejo je šel.
Kdo to pravi? Ti?
Tole si mislim.
Vidiš, da se spreminjam, in počutiš se ogrožena.
To misliš ti ali on?
Ti si me poslala k njemu!
Poslala sem te na pogovor, ne na ponovitev 13. rojstnega dne.
Storil bom to. V redu?
V redu.
Kakor hočeš. Prav.
Če me ne moreš podpreti, ti ni treba priti.
Zdaj se tudi obnašaš kot 13-letnik.
Če ne verjameš v to, te nočem tam.
- Hočeš, da ti lažem? - Ne.
Ne verjamem v to. Trapasto je.
- Trapasto? - Ja.
- Dobro. - Prav.
Ne hodi tja.
Četudi si premisliš. Nočem te tam.
Marty.
V redu!
Zelo poseben dan je.
Dobrodošli na mešano micvo.
Pozdravljeni družina in prijatelji, ki boste priča posvetitvi
Emily v polnopravno judovsko odraslo osebo.
In Martyja.
Marty, ki bo nadaljeval to pot.
Prva alija.
Bravo!
Ja.
Mazel.
Mazel tov, mazel tov.
-Mazel tov. Zdaj pa zabava.
- Ja. - Ja.
KOT ZMEŠAN SEM PLESAL NA MARTYJEVI BAR MICVI
Ja! To!
Bo slavljenec kaj povedal?
Res sem slavljenec,
-a če bi hotel kaj povedati... -Oprosti, jaz...
Mazel tov.
Phyllis.
Oprosti. Marty?
Jaz sem Bonnie, Ikova žena.
Bonnie! O, mojbog. Živjo.
-Živjo. -Živjo.
Videla sem, da si sam. Tudi meni te stvari ne gredo najbolje.
Tako lepo te je spoznati.
Tvoj mož je izjemen človek.
Ja, super je.
Ni pa najboljši plesalec.
Že od poroke se ni tako zabaval.
Res se zabava in veliko prijateljev ima.
Ja.
Čas je!
Pridi, Marty!
Marty?
Marty, kaj pa je?
Na stranišče moram.
- Vsi te čakamo. - Vem. Jaz...
Moram...
Trebuh me boli.
Marty.
Najtežji del je mimo.
- Zdaj je čas za zabavo. - Vem. Samo...
Marty. Ne verjamem, da te res boli.
Res me boli. Kar hud napad imam.
Poznam te že nekaj tednov
in do zdaj nisi imel prebavnih motenj.
Naj te odrešim laži, ki vse, vključno s tabo in tvojo sestro,
preganja že 30 let.
S tabo ni nič narobe.
Dečki imajo prebavne motnje.
Odrasli moški pa serjejo.
Daj no.
Čas je.
No...
Vašemu stricu je žal, da nocoj ne more biti z nami.
Zelo mu je žal.
A to je pač družina.
Zbirka ljudi, ki si jim dolžen opravičilo.
Včasih dragi ljudje počno stvari, s katerimi se ne strinjamo.
Včasih se obnašajo kot kreteni.
Oprostite.
Jejmo.
Ena, dve, tri.
Prevedla Lidija P. Černi