Duris plačiai atverk
Kol drauge Žengsime vidun
Kol įžengsime pro tas duris Mudu su žmona
„BROOKLYN DODGERS“ MAZEL TOV, MARTI
Ar galėtume į sceną pakviesti bar micvos kaltininką?
- Kur jis, po velnių? - Nežinau.
Marti. Marti, čia aš. Žinau, kad tu ten.
Išeik, prašau.
Ne. Man skauda pilvą.
Neišsigalvok, eime atgal.
- Praleidai horą. - Man nesvarbu.
Ten šitiek žmonių. Visi į mane žiūri.
Ar matei, koks kalnas dovanų?
Jei ištversi ateinančią valandą, galėsi atidaryti rašiklių parduotuvę.
Gal uždekime žvakes, paragaukime torto,
pašokime su močiute Flo ir dinkime iš čia?
Visą laiką būsiu šalia. Pažadu.
Nuostabu. Ateik čia. Nagi.
Ką gi. Visi šypsomės.
PAGAL „WONDERY“ IR „BLOOMBERG“ TINKLALAIDĘ
Džoelai, kramtoma guma.
Tu ją turėjai ar radai prilipintą kėdės apačioje?
- Nagi, Džoelai. - Labas, mamyte.
- Labas, mama. - Sveiki.
- Ar patiko filmas? - Taip.
Vyras apsirengė moterimi, o tada kitas vyras jį pabučiavo.
- Nuostabu. - Buvo juokinga.
- Labai juokinga, taip. - Taip.
Kaip praėjo tavo diena?
Nuvažiavau į centrą, gavau baudą už parkavimą
ir 20 minučių ginčijausi su policininku. Pasaka.
Kalbėjau su kitu suaugusiu žmogumi, ir mūsų pokalbio niekas nepertraukė.
Nerealu.
Aišku. Klausyk, turiu bėgti.
O jie pavalgė pietus?
Žinoma. Spragėsių ir guminukų.
- Marti. - Turiu lėkt.
Palauk. Tavo gimtadienis. Reikia suplanuoti.
- Ne. Žinai, kad nemėgstu dėmesio. - Aš ir nekalbu apie grandiozinę šventę.
Ateik kuo anksčiau, kad ir vaikai sudalyvautų.
Pakepsiu avienos.
Suveiks dūmų detektorius.
Pažadu, niekam nebus linksma.
- Gerai? - Puikiai tinka. Gerai, ateisiu.
Ei, o kur bėgi? Į pasimatymą?
- Ne. Ne. - Ne?
Ne. Eisiu pas gyd. Herškofą.
- Vėl? - Taip.
Marti, tai... Labai džiaugiuosi.
Ar padeda?
- Turbūt. Nežinau. - Aišku.
Na, jis nori, kad kalbėčiau apie savo jausmus,
bet jaučiu, kad nenoriu to daryti.
Marti.
Tik pažiūrėk.
Tiesiog pasakok, kas tave slegia.
- Aišku? - Taip.
- Labai tavimi didžiuojuosi. - Ką gi.
- Ačiū už šiandieną. - Viso. Gerai.
- Turiu eiti. Viso. - Myliu tave. Didžiuojuosi tavim.
- Viso. - Viso, dėde Marti.
Filisė visuomet buvo labai stipri.
Bet pastaraisiais metais...
Jai daug teko patirti.
Ją stipriai paveikė mano tėčio mirtis, ir dar...
Ji skiriasi. Man labai jos gaila.
Man irgi.
Bet ši konsultacija skirta ne jai.
O tau.
Atleiskit. Man visa tai dar nauja.
Beje, man labai patinka jūsų marškiniai.
Jie Ralfo Loreno?
Lifšico. Toks jo tikrasis vardas.
Ralfas Lifšicas.
Ne. Nežinojau šito.
Aš jį truputį pažįstu.
Nusifotografavau su juo UJA renginyje. Malonus vyrukas. Jo drabužiai - amžini.
Tikrai.
Bet, Marti, tu ir vėl labai meistriškai pakeitei pokalbio temą.
Nagi, pasistenk.
Susikaupk.
Norėčiau paklausti, o kaip tave paveikė tėčio mirtis?
Mane?
Na, man viskas gerai.
Gerai?
Tu netekai tėčio, Marti.
Tu turi teisę nesijausti gerai.
Taip.
Turbūt ne visai gerai.
Ar žinai, kad jei leidi sau jausti ir įvardini tą jausmą,
tai tave išlaisvina, tampi stipresnis?
Aš jo ilgiuosi.
Žinoma.
Kai pagalvoju, kad jo nebėra, jaučiuosi...
negerai.
Jausti skausmą - jokia gėda, Marti.
Kodėl jo ilgiesi?
Jis buvo mano tėtis.
Tai reiškia, jog buvai vaikas.
O būti vaiku - smagu.
Neturi atsakomybių.
- Nereikia priimti sprendimų. - Taip.
Tačiau dabar atėjo metas tau suaugti, o tai - baisu.
Taip.
Nes tėvas yra tarsi pavyzdys, ką reiškia būti vyru.
Kai jį prarandame,
atrodo, jog praradome vyriškumo pavyzdį.
Taip. Tikrai taip ir yra. Būtent.
Papasakok.
Na, taip. Turbūt dabar, kai jo nebėra,
aš jaučiuosi, kad visi tarsi tikisi, jog aš užimsiu jo vietą.
Bet...
Bet tu bijai, kad jie tebemato tave kaip mažą berniuką,
nes tu pats save taip matai.
Manau, kad tai, kas tau dabar nutiko, mes, psichiatrai, vadiname persilaužimu.
Jėzau.
Ir mūsų laikas baigėsi.
Man labai nepatinka užbaigti konsultaciją procesui įsivažiavus,
bet gerajam gydytojui irgi reikia valgyti.
Paprastai tik šiaip užkandu,
tad jei norėtum eiti kartu ir užbaigti pokalbį,
aš nieko prieš.
- Tikrai? - Taip.
Užmokestį skaičiuoju už laiką.
- Bet viskas gerai. - Ne.
Viskas gerai.
Man puikiai tiktų, jei tik neprieštarauji.
- Tau - beveik 40-imt. - Taip.
- Kaip švęsi gimtadienį? - Kalbi kaip Filisė.
Niekaip. Nemėgstu švenčių.
Jos - ne man.
Bar micvą tai tikrai turėjai atšvęsti.
Taip, bet aš beveik nieko nemačiau.
Sėdėjau tualete. Mano žarnynas jautrus.
Kartais mano žarnos susisuka
- tarsi telefono laidas. - Suprantu.
Aš netgi nepamačiau horos. Siaubinga buvo diena.
Gydytojas.
Paragauk vištienos. Labai skani.
Atrodo per aštri mano jautriam skrandžiui.
Tu praleidi galimybę, Marti.
Bet, spėju,
praleidi daug galimybių, tiesa?
Manai, jog svarbiausia gyvenime - kad tavęs niekas neįskaudintų?
Gyvenimo tikslas - gyventi.
Būti įskaudintam yra gyvenimo dalis, drauge mano.
Taigi, ką valgysi?
Gerai.
Taip. Norėčiau...
Labai norėčiau, kad man padarytumėte, taip.
Taip. Pamėginkim kalakutieną su balta duona.
Be padažo, su salotos lapu.
Ne. Pamėginkim...
Gal verčiau kepta jautiena su paskrudinta duonele?
Ką manai?
Manau, turėtum prisiimti atsakomybę
ir nuspręsti.
Išsirink sumuštinį, gerai?
Pirmyn. Sakyk, kas šaus į galvą.
Išsirink. Ką mėgsti? Sakyk bet ką.
- Negalvok. - Kalakutieną!
Viskas. Štai taip. Padaryta.
Sumuštinis su kalakutiena, švelnutėlis.
Aiškiai matau, Marti, jog buvai vienintelis sūnus, tad labai mylimas
ir apšokinėtas iš visų pusių. Tau nereikėjo suaugti.
Tai tave stabdė.
Tu teisus. Visiškai teisus.
Bet dabar jau viskas. Paimk vadžias į savo rankas.
Parodyk savo darbuotojams ir visiems kitiems, kas čia vadovauja.
Būk savo likimo kalvis.
Ką ten žiūri?
Turiu naują klientą.
Jis man priminė vieną žmogų, apie kurį jau seniai negalvojau.
- Pažvelk į šį berniuką. - Varge.
Čia - tavo bar micva? Koks tu mielas.
Mielas?
Atrodau apgailėtinai.
- Pigus kostiumas. - Prisegamas kaklaraištis?
Ne visi čia gimė turėdami maišą pinigų.
Aš taip nesakiau. Tik buvau pamiršusi tokį dalyką.
Norėjau, kad tai būtų didelė svarbi šventė.
Tačiau nebuvo.
Man nė nesurengė šventės.
Kur radai tas nuotraukas?
Ištraukiau iš spintos koridoriuje.
Turbūt niekad jų nemačiau.
Manau, atrodai nuostabiai.
Liaukis.
Apgailestauju, kad tėvai nesurengė tau ypatingos šventės.
Viskas gerai.
Jie neturėjo pinigų.
Ir, jei atvirai, jie nebūtų sugebėję to padaryti.
Na, aš pasistengsiu, kad pasijaustum ypatingas.
Tikrai?
Labai ypatingas.
Rodos, man dvokia iš burnos.
Aišku.
O, nauji drabužiai.
A, taip. Tai Lifšicas.
- Toks jo tikrasis vardas. - Kietai.
Ar galėtų visi ateiti?
Dabar pat. Prašyčiau.
Mano darbas, mieli bendradarbiai, yra vesti jus taip,
kad būtų sėkmingai pasiekti darbiniai tikslai.
Todėl
norėčiau pristatyti taisykles,
kurios padės visai komandai darbuotis
kuo optimaliau.
Darbas pradedamas lygiai 9 val. ryto.
Taip. Nuostabu.
Nebus galima stovėti prie kopijavimo aparato
ir aptarinėti serialų.
Pietų pertrauka truks 36 minutes. Atleiskit, 30 minučių.
Mano nulis atrodo kaip šešetas. Tad ne taip pasakiau.
- Atleiskit. Problemos namuose. - Ei, Filise. Labas rytas.
Nežinojau, kad bus susirinkimas.
O koks skirtumas?
Atsiprašau?
Argi neturėtum bet kokiu atveju ateiti laiku?
Na, jei taip nori žinot,
Džoelas šįryt vietoje šampūno išsiplovė plaukus depiliaciniu kremu.
Mano aštuonmetis dabar atrodo kaip Kliunkis Pliumpis.
Tad prašyčiau nevaryti ant manęs dėl pusvalanduko, ačiū.
Kas jam? Jėzau Marija.
Puiki dienos pradžia.
- Jėzau. - Laukiame Filisės.
Tik pasidėsiu krepšius, labai ačiū.
- Ji tuoj suras sau kėdę. - Prašyčiau trupučio supratimo, Marti.
Mano sūnus nupliko.
Gal nepalik depiliacinio kremo vaikams pasiekiamoje vietoje?
- Atstok, Marti. - Mes tavęs laukiam, Filise.
Žiūrėjai vakar „Nekviestą meilę“?
- Laukiu nesulaukiu kitos serijos. - Filise!
- Labai sujaudino... - Aš...
Būsiu priverstas ant tavęs pavaryti.
Aš čia bandau pristatyti taisykles.
Aišku.
Prašyčiau.
Svarbiausias dalykas...
Atleiskit.
Svarbiausia, kad darbe
Mes...
Darbe mes dirbame.
Gerai. Tai reiškia - jokių asmeninių pokalbių.
Jokių plepėjimų telefonu.
Marti. Tau skambina gyd. Herškofas.
Tikrai?
Aišku. Na, suprantat. Iš esmės, tai...
Manau, tai susiję su darbu. Taigi...
Jis sakė, kad skambina asmeniniu reikalu.
Na, paprašyk, kad jis tau perskambintų.
Taip. Gerai.
Šį vienintelį kartą pasinaudosiu asmenine privilegija,
pasakysiu, jog anksčiau aptartos taisyklės man negalioja -
formaliai jos įsigalios
tik pasibaigus šiam susirinkimui.
Taigi, tuo ir baigsime šį susirinkimą.
Ne. Susirinkime - pertrauka.
Šachas ir matas.
Lirojau.
Niekad nenuvertink pėstininko.
Štai ir jis. Sveikas!
- Klausyk, Lirojau, ar galėtum... Ačiū. - Aš neprieštarauju.
Prisėsk.
Žinoma.
- Ačiū, kad atėjai. - Taip.
- Tikiuosi, nesutrukdžiau. - Ne. Viskas gerai.
Viskas gerai?
Viskas puikiai.
Galvojau apie tave, Marti.
Galvojai apie mane?
Artėja tavo gimtadienis, ir man kilo nuostabi mintis.
Nori susiimti ir tapti nauju žmogumi, tiesa?
Atversti naują lapą, taip?
A-ha.
Manau, reikėtų pažymėti šį svarbų momentą.
Manau, reikėtų tau surengti antrą bar micvą.
- Ką tokią? - Tęsinį.
Revanšą.
Rokis sugrįžta į ringą.
Vėl lipsi ant bimos.
- Nežinau. - Pagalvok.
Tai tave iki šiol slegia.
Dalis tavęs tebesėdi tame tualete
su susuktais viduriais.
Tai gali būti antroji galimybė.
Padaryk tai dar kartą. Puikus būdas atšvęsti 40-metį.
A-ha.
Įdomu.
- Tau nepatinka ši mintis. - Ne.
Pagalvok. Tai būtų tikras brandos ritualas.
Būdas pristatyti tą naują žmogų, naująjį save.
Sakau tau, man patinka ši mintis.
Nenoriu pasirodyti nedėkingas,
bet ar galiu apie tai pagalvoti?
Žinoma. Nespausiu tavęs.
Kaip panorėsi.
Turiu lėkt.
Pasimatysime konsultacijoje.
Geros dienos, Marti.
Ir pasakyk, ką nuspręsi.
- Sveika. Ačiū, kad įleidai. - Žinojau, kad ateisi.
- Atsiprašau? - Buvai visai į save nepanašus.
Ką čia kalbi?
Žinau, jog atėjai atsiprašyti už šiandieną.
Dėl ko?
Kad negražiai elgeisi su manimi visų darbuotojų akivaizdoje.
Apgailestauju, jei tau tai atrodė negražu,
bet aš stengiuosi susitvarkyti gyvenimą.
Noriu būti savo likimo kalvis.
Kalvis? Aišku.
Taip.
Rodos, ta terapija tikrai tave veikia, a?
- Taip. Tikrai. - Aišku.
Ir daktaras Aikas pasiūlė tokį dalyką.
- Taip dabar jį vadini? Daktaru Aiku? - Taip.
Iš pradžių ta mintis atrodė keista, bet paklausyk.
Daktaras Aikas pasiūlė man per savo 40-ąjį gimtadienį
surengti bar micvą.
- Tavo bar micva jau buvo. - Taip.
Surengti antrą.
O kuo netiko pirmoji šventė?
Ji buvo siaubinga, pameni?
Aš supainiojau maldas,
pasislėpiau tualete.
Bet mama su tėčiu labai tavimi didžiavosi.
Jiems tai buvo svarbu.
Žinau. Bet...
Na...
Tas gydytojas truputį netradicinis, a?
Taip, turbūt.
Bet svarbiausia, jis labai rūpestingas.
Viskas, ką jis pasakė apie mane, buvo tiesa.
Noriu pasakyti, jis tikrai mane supranta.
Jis supranta mane, ir terapija veikia.
Suprantu, jog tiesiog kalbi apie jausmus ir panašiai,
bet kai imi kalbėti apie juos, kaip jis ir sakė, pasijauti geriau.
Tai išlaisvina.
Labai palengvėja.
Supranti?
Ėmiau jaustis ir daryti tai, ko niekuomet...
Svarbiausia, kad jo patarimai man buvo labai tikslūs,
ir jei jis galvoja, kad turėčiau tą padaryti, gal vertėtų padaryti?
Marti.
Labai džiaugiuosi už tave.
Tikrai.
Bet tu...
Tau nereikia nerti į viską stačia galva.
Kodėl ne? Labai smagu.
Esu tam pasiruošęs. Tikrai esu. Aš...
Marti.
Čia dėl to, kad tau tuoj 40-imt?
Ne.
Yra kitų būdų įveikti vidurio gyvenimo krizę.
Gali nusipirkti korvetę.
Rimtai, pasidulkinti su prostitute. Viskas čia gerai.
Aš gerai jaučiuosi, Filise.
Nejau nesidžiaugi dėl manęs?
Žinoma, džiaugiuosi.
Jau seniai mano galva nebuvo tokia šviesi.
Man atrodo, būtų visai smagu.
Ir padarytume tą kartu.
Kaip šeima.
Mes jau padarėme tai kaip šeima,
kai tu buvai trylikos.
Šįkart viskas bus kitaip.
Šįkart bus geriau.
Taip, patikėk, Mirjama.
Pasakyk „ne“ Floridai. Nevažiuok. Būk ryžtinga.
Tavo mama supras.
Gerai. Ačiū.
- Sveiki. - Labas.
Ir kas čia taip anksti?
Taigi, aš pagalvojau... noriu to!
Puiki naujiena.
Aš tikrai manau, jog tai gali man padėti,
mano sesuo taip nemano, bet...
bet vėliau ji persigalvos.
Bėda tik, kad mano gimtadienis - po trijų savaičių,
tad nemanau, kad sinagogoje atsiras laisvas laikas.
Gali nesijaudinti. Aš jau pasiteiravau savo sinagogoje.
- Tikrai? - Taip.
Jaučiau, kad sutiksi.
Aš gerai sutariu su savo rabinu,
prieš kelerius metus padėjau jam sunkiu metu.
Jis mielai tave priims.
Tai dienai ceremonija jau užsakyta, tad galėsi prisijungti.
Nieko sau. Nežinau nė ką pasakyti.
Gali pradėti ruoštis, kad sužibėtum.
Pakviesiu kelis draugus. Kad nebūtų tuščia.
Rabine.
Filise, sveika.
Ar galėčiau minutėlę su jumis pasikalbėti?
Žinoma, užeik.
Einu į susitikimą su savo seserija
ir norėjau trumpai su jumis šnektelėti.
Smagu tave matyti.
Noriu rimtai pakalbėti apie tą bar micvos šventę.
Noriu išgirsti jūsų nuomonę.
Nes, mano supratimu, tai sumenkina mano tėvų atminimą.
Kokia dar bar micva?
Marčio bar micva.
- Tavo brolio Marčio? - Taip.
Ta kvaila mintis taip atšvęsti 40-metį.
Atleisk, bet nežinau, apie ką kalbi.
- Pradėk. - Pirmą kartą apie tai girdžiu.
Papasakok.
Parapijiečiai.
Ką gi, Marti. Pirmyn, pamėgink.
Atleiskit.
Ką gi, dar pasimokysim.
Labai gerai.
Emile, tavo eilė.
Kaip sekasi?
Labai gerai. Martis labai stengiasi.
Žiūrėk tu man. Nepadaryk man gėdos, Marti.
Nes ateis daug žmonių.
Pasistengsiu.
Derinu paskutinius reikalus tai svarbiai dienai.
Rabine, dar laukiu Toros skaitymo grafiko.
Ar galėtumėte duoti jį man?
- Žinoma. - Ką gi.
Patikrinsiu, ar pokylių salėje tikrai yra elektra.
Pakviečiau nerealų didžėją, kuris pasirūpintų vakarėlio muzika.
Jei tik sutiksi už tai sumokėti.
Ko tik reikia, daktare.
Puiku. Ką gi. Netrukus pasimatysim.
Palauk, Aizekai, norėčiau minutėlės.
Vaikai, jums puikiai sekasi. Tęskite. Dirbkite kartu.
Man paskambino rabinas Goldbergas iš Madisono parapijos,
- dėl tavęs. - Manęs?
Tiesą sakant, paminėjo Filisę Šapiro.
Pažįsti ją?
- Ne. - Aš manau, ji - Marčio sesuo.
Ir ko ji norėjo?
Klausinėjo apie tave. Klausė bažnyčios nuomonės.
Ir ar anksčiau jau esi surengęs bar micvos šventę pacientui.
Nežinojau, kad Martis - tavo pacientas.
Galvojau, kad jis - tavo draugas.
Taip, Martis... Martis yra mano pacientas.
Ir tai, ką jam rengiame, ką jūs rengiate,
yra „terapinė-micva“.
Tam vyrui gyventi trukdo jo tryliktasis gimtadienis.
Kiek žmonių pas tave ateis?
Daug. Na...
Žinai tiksliai, kiek?
Manau, koks šimtas.
Nieko sau.
Pas tave?
Taip. Manau... Pažiūrėsim.
- Visi dabar labai užsiėmę ir panašiai. - Taip.
...jis su manimi.
Dievas jį myli.
Jis pats taip pasakė?
Ką gi. Pamėginkime...
Marti.
- Sveikas. - Turi minutėlę?
Žinoma. Kas nutiko?
Prisėsk.
Gerai.
Tavo sesers vardas - Filisė, tiesa? Filisė Šapiro?
Taip. O kas?
Kokia ji, Marti?
Pamenu, minėjai, kad jai dabar - sunku,
bet ar jai kažkas yra?
Aš nesuprantu.
Ar ji nesirgo psichikos liga?
Ar jai nenustatytas cheminis disbalansas?
- Kas nors panašaus? - Ne.
Noriu daugiau apie ją sužinoti prieš įjungdamas pavojaus signalą.
Mano gebėjimas atpažinti ligonius silpsta.
Kodėl? Ką nori pasakyti?
Na, rodos, ji klausinėjo kitus žmones apie mane.
Paskambino į sinagogą pasiteirauti apie mano reputaciją, ar esu patikimas.
- Ką? - Mane, dr. Aizeką Herškofą,
Niujorko universiteto medicinos mokyklos tarybos narį.
Dieve mano, dr. Herškofai, nė nežinau, ką pasakyti.
Visi gydytojai duoda priesaiką nekenkti kitam žmogui.
Aš irgi daviau tą priesaiką, ir vertinu ją labai rimtai.
Tad kai kas nors manimi suabejoja, būna skaudu.
- Tikrai skaudu. - Atsiprašau. Apgailestauju...
Geras vardas yra viskas, ką turiu. Daug dirbau, kad jį įgyčiau.
- Klausk ko nori. Niekas nesiginčys. - Ne, suprantu.
Esi geriausias iš geriausių.
Man neramu, Marti.
Bijau, kad tavo sesuo nelinki tau geriausio.
Bet būtent ji pasiūlė man nueiti į konsultaciją.
Žinau, bet ar ji išties nori, kad patobulėtum ir pasikeistum,
ar mieliau matytų tave tokį pat?
Tokie žmonės patys nelabai nori spręsti savo problemų.
Tad kai pamato, jog kitas patobulėjo, jiems pasidaro baisu.
- Bet manau, ji linki man geriausio. - Tuomet kodėl ji stengiasi pakenkti?
Marti, pasitikėjimas yra pagrindas to, kas aš esu ir ką darau.
Reikia pasitikėjimo.
Be pasitikėjimo nieko nebus. Mes nieko nepasieksim.
Aš pasitikiu tavimi. Visiškai.
Aš su ja pakalbėsiu. Tikrai. Pakalbėsiu su ja.
Pažadu.
Danieliau, liaukis.
Tik nepradėk postringauti apie savo...
Reikia pasikalbėti.
- Ką darai? - Dabar pat.
Jei ir vėl varysi, kad „darbe reikia dirbti“,
nė nežadu klausytis...
- Man to nereikia. - Tu paskambinai jo rabinui?
- Ką? - Gyd. Aiko?
Paskambinai jo rabinui.
Kodėl šniukštinėji apie jį?
Ir dėl to taip nerviniesi?
Marti, aš nešniukštinėju. Aš rūpinuosi tavimi.
Padarei man gėdos, Filise. Jis labai užsigavo.
Man jis nė trupučio nerūpi, Marti. Man rūpi tu.
Tikrai? Aš?
Aš - tavo sesuo. Toks mano darbas.
Marti, pažvelk į viską iš toliau.
Ką... „Bėk į šviesą, Kerolana“.
Kalbi kaip išprotėjęs.
Tikrai nemanai, kad toks pasiūlymas iš psichologo lūpų -
labai keistas?
Jis stengiasi man padėti.
Bet to jau per daug.
Kas taip sako? Tu?
Pasakysiu, ką galvoju.
Tu matai, kad aš keičiuosi, ir tai tave gąsdina.
Tu taip manai? Ar jis?
Tu pati patarei į jį kreiptis, Filise!
Paprašiau su kuo nors pasikalbėti, o ne iš naujo švęsti 13-ąjį gimtadienį.
Na, bet aš vis tiek švęsiu. Aišku?
Gerai.
Kaip sau nori, Marti. Puiku.
Ir jei neketini manęs palaikyti, tuomet nė neateik.
Tau išties 13-ka.
Jei tuo netiki, nenoriu, kad ateitum.
- Nori, kad tau meluočiau? - Ne.
Aš tuo netikiu. Manau, kad tai juokinga.
- Juokinga? - Taip.
- Gerai. Taip. - Puiku.
Tai neateik, gerai?
Net jei apsigalvosi. Neateik.
Marti.
Puiku!
Kokia ypatinga diena.
Sveiki atvykę į bendrą micvos šventę.
Emilės artimieji ir draugai šiandien pamatys,
kaip ji taps suaugusia žydų bendruomenės akyse.
Ir Martis.
Martis, kuris ir toliau bus suaugęs.
Pirmasis skaitymas.
Bravo!
Taip.
Mazel.
Mazel tov, mazel tov.
- Mazel tov. Atšvęskime.
- Taip. - Taip.
ŠOKAU IKI NEGALĖJIMO PER MARČIO BAR MICVĄ
Taip! Ką gi!
Ko norite palinkėti bar micvos kaltininkui?
Na, aš - bar micvos kaltininkas,
- bet jei reikėtų, pasakyčiau... - Atsiprašau, aš...
Ei, mazel tov.
Filisė.
Atsiprašau, jūs - Martis?
Aš - Bonė. Aiko žmona.
Bone! Vaje. Sveika.
- Labas. - Sveika.
Pamačiau, kad stovi sau vienas, o aš vakarėliuose irgi panašiai jaučiuosi.
Labai malonu susipažinti.
Jūsų vyras - puikus vyrukas.
Puikus vyrukas, taip.
Tik nekoks šokėjas.
Nemačiau jo tokio linksmo nuo pat mūsų vestuvių.
Jam tikrai labai smagu. Ir jis tikrai turi daug draugų.
Taip, tikrai.
Metas!
Hava nagila, hava nagila
Hava nagila ve-nis'mecha
Hava nagila, hava nagila
Eik ten, Marti!
Marti?
Hava neranena, hava neranena
Marti. Marti, kas yra?
Man reikia į tualetą.
- Mes visi tavęs laukiam. - Ne, žinau.
Tik turiu...
Man skauda pilvą.
Marti.
Viskas, Mar... Sunkioji dalis baigėsi.
- Atėjo metas linksmintis. - Žinau. Tik...
Marti. Aš nebesuprantu, ar tos problemos - tikros.
Ne, jos tikros. Taip. Man tikrai susuko vidurius.
Pažįstu tave jau kelias savaites,
ir nėkart nepastebėjau, kad turėtum virškinimo bėdų.
Leisk išlaisvinti tave iš melo, kurį visi, įskaitant tave ir tavo seserį,
pasakojo 30 metų.
Tau nieko nėra.
Berniukams susuka pilvą.
Suaugę vyrai eina pašikt.
Nagi.
Metas.
Na...
Vietoje jūsų dėdės pasakysiu,
jog jis labai apgailestauja, kad negalėjo šįvakar čia atvykti.
Labai apgailestauja.
Bet šeima tokia ir yra, tiesa?
Tai - žmonės, kurie laukia, kol atsiprašysi.
Kartais žmonės, kuriuos mylime, daro dalykus, kuriems nepritariame.
Kartais jie elgiasi kaip visiški šikniai.
Atleiskit už tą žodį.
O dabar valgykim.
Vienas, du, trys.
Išvertė Akvilė Katilienė