"פתחו את הדלת לרווחה..."
"עד שנצעד אט אט זה לצד זה
עד שנצעד אט אט זה לצד זה
עד שאצעד דרך הדלת עם כלתי..."
- ברוקלין דודג'רס מזל טוב, מרטי -
האם ילד הבר מצווה יכול להצטרף אלינו ליד הבמה?
איפה הוא לעזאזל? -אני לא יודעת.
מרטי. מרטי, זו אני. אני יודעת שאתה כאן.
צא, בבקשה.
לא. כואבת לי הבטן.
אז תסיים את מה שאתה עושה ובוא נחזור פנימה.
פספסת את ההורה. -לא אכפת לי.
יש שם יותר מדי אנשים וכולם מסתכלים עליי.
ראית את ערמת המתנות?
תוכל להקים חנות עטים נובעים אם תצליח לעבור את השעה הקרובה.
מה דעתך שנדליק את הנרות, נאכל קצת עוגה,
נרקוד עם סבתא פלו ונסתלק מכאן?
אהיה לידך כל הזמן. אני מבטיחה.
פנטסטי. אתה מוכן לבוא לכאן? בוא.
בסדר, כולם לחייך.
- מבוסס על הפודקאסט של וונדרי ובלומברג -
ג'ואל, המסטיק...
- קולנוע כיכר לינקולן -
היה לך אותו לפני שנכנסת או שמצאת אותו מתחת למושב?
בחייך, ג'ואל. -היי, אימא.
היי, אימא. -שלום.
איך היה הסרט? -טוב מאוד.
האיש התחפש לאישה, וגבר אחר נישק אותו.
מעולה. -זה היה כיף.
זה היה כיף גדול, כן. -כן.
איך היה אחר הצהריים שלך?
נסעתי למרכז מנהטן, קיבלתי דוח חנייה,
התווכחתי עם שוטר תנועה במשך 20 דקות. זה היה גן עדן.
שיחה עם מבוגר ללא הפרעות.
אז זה היה פנטסטי.
בסדר. תראי, אני חייב לזוז.
אה. הם אכלו ארוחת צהריים?
בטח. עוגיות שוקולד וסוכריות.
מרטי. -אני חייב לרוץ.
חכה. יום ההולדת שלך. אנחנו צריכים תוכנית.
לא, את יודעת שאני לא אוהב את המהומה. -זה לא חייב להיות עניין גדול.
תבוא מוקדם כדי שהילדים ייקחו חלק בזה.
אבשל צלעות טלה,
אזעקת האש תופעל.
אני מבטיחה שאוודא שאיש לא ייהנה.
בסדר? -נשמע מושלם. בסדר, אבוא.
היי, לאן אתה הולך בכלל? יש לך ד-י-י-ט?
לא, לא. -לא?
אני הולך לפגישה עם דוקטור הרשקוף.
שוב? -כן.
מרטי, זה... אני שמחה מאוד.
זה עובד?
אני חושב. אני לא יודע. -בסדר.
כלומר, הוא רוצה שאדבר על הרגשות שלי,
אבל הרגש העיקרי שלי הוא שאני לא רוצה.
מרטי.
תראה אותך.
פשוט תמשיך לדבר על מה שמדאיג אותך.
בסדר? -כן.
אני גאה בך מאוד. -בסדר.
תודה על היום. -ביי, בסדר.
אני צריך ללכת. ביי. -אני אוהבת אותך. אני גאה בך.
ביי. -ביי, דוד מרטי.
פיליס הייתה תמיד החזקה בינינו.
אבל בשנה האחרונה...
היא עברה תקופה קשה.
היא לקחה את המוות של אבא שלי קשה מאוד ו...
היא מתגרשת. אני מרחם עליה.
גם אני.
אבל זה לא הטיפול שלה.
הוא שלך.
מצטער. אני עוד חדש בזה.
החולצה שלך מוצאת חן בעיניי מאוד, דרך אגב.
היא של ראלף לורן?
ליפשיץ. זה השם האמיתי שלו.
ראלף ליפשיץ.
לא. לא היה לי מושג.
אני מכיר אותו קצת.
הצטלמתי איתו באירוע של המגבית היהודית המאוחדת. בחור מקסים. הבגדים שלו נצחיים.
בהחלט.
אבל מרטי, באופן יעיל מאוד, שינית את הנושא שוב.
עכשיו, בחייך.
תתמקד.
אני סקרן, איך מותו של אבא שלך השפיע עליך?
עליי?
כלומר, אני בסדר.
בסדר?
איבדת את אבא שלך, מרטי.
יש לך זכות מלאה לא להרגיש בסדר לגבי זה.
כן.
אז אולי לא ממש בסדר.
אתה יודע כמה מחזק ומשחרר זה
לאפשר לעצמך להרגיש משהו ולתת לרגש שם?
אני מתגעגע אליו.
ודאי.
כשאני חושב על כך שהוא נפטר, אני מרגיש...
לא טוב.
אין בושה בתחושת הכאב, מרטי.
למה אתה מתגעגע אליו?
הוא היה אבא שלי.
והמשמעות של זה הייתה שאתה היית הילד.
ונחמד להיות ילד.
אתה לא צריך להרגיש אחראי.
לקבל החלטות. -כן.
אבל עכשיו הגיע זמנך להיות גבר וזה מפחיד.
כן.
זה מכיוון שהאבות שלנו סיפקו תבנית של המשמעות של להיות גבר.
כשאנחנו מאבדים אותם,
אנחנו מרגישים שאנחנו מאבדים את הפרדיגמה של הגבריות.
כן. זה בדיוק העניין. בדיוק.
ספר לי עוד על זה.
כן. טוב, אז עכשיו כשהוא נפטר,
אני מרגיש... שכולם נושאים עיניים אליי שאמלא את מקומו,
אבל...
אבל אתה חושש שהם עוד יראו בך ילד
כי כך אתה עוד רואה את עצמך.
אני מאמין שחווית מה שאנחנו, ה"פסיכולוגניקים", מכנים פריצת דרך.
אלוהים אדירים.
וזמננו אזל.
אני שונא לסיים מפגשים בדיוק כשיש התקדמות,
אבל הרופא הטוב חייב לאכול.
תשמע...
לרוב אני סתם קופץ למעדנייה ואוכל משהו,
אבל אם אתה רוצה להצטרף ולסיים את זה,
זה בסדר.
באמת? -כן.
אני... אצטרך לחייב אותך על זה,
אבל בסדר. -לא, לא, לא.
זה בסדר גמור.
זה אחלה מבחינתי, כל עוד זה בסדר מבחינתך.
- מזנון וכריכים קוריאניים -
אז אתה כמעט בן 40. -כן.
מה תעשה ביום ההולדת הגדול שלך? -אתה נשמע כמו פיליס.
אה, שום דבר. אני לא... אני לא אוהב מסיבות.
זה לא הקטע שלי.
בטח הייתה לך בר מצווה.
כן, אבל פספסתי את רובה.
הייתי בשירותים, יש לי בעיות עיכול.
לפעמים המעיים שלי מסתבכים עם עצמם
כמו חוט טלפון. -אני מבין.
פספסתי אפילו את ההורה. זה היה יום נורא.
דוקטור.
טעם את העוף. הוא נפלא.
הוא נראה חריף. הבטן שלי.
אתה מפספס, מרטי.
אבל מצד שני,
אתה בטח מפספס דברים רבים, מה?
אתה חושב שהמטרה בחיים היא להתחמק מכאב?
המטרה בחיים היא לחיות.
כאב הוא רק מחיר הכרטיס, ידידי.
אז מה אתה רוצה?
בסדר.
כן, אני רוצה...
תהיה זו המשאלה הכנה שלי שתכין לי... כן.
כן. אלך עם הודו בלחם לבן.
יבש עם עלה חסה אחד.
לא, לא, לא. בוא נלך...
מה אתה אומר על רוסטביף? אולי רוסטביף בלחם קייזר?
מה דעתך?
אני חושב שכדאי שתיקח אחריות
ותקבל החלטה.
בחר כריך, בסדר?
קדימה. תגיד מה שיוצא לך.
בחר. מה אתה רוצה? לא משנה מה.
אל תחשוב. -הודו!
בדיוק. בבקשה. סגור.
כריך הודו, תפל בטירוף.
ברור לי מאוד, מרטי, שכבן האהוב היחיד,
היית כמו תינוק, לא היית צריך להתגבר.
זה עצר אותך.
אתה צודק. אתה צודק בהחלט.
אבל לא עוד. תפוס את המושכות של החיים שלך.
תראה לצוות שלך ולעולם מי הבוס.
תהיה השליט של הממלכה שלך.
על מה אתה מסתכל?
יש לי מטופל חדש.
הוא הזכיר לי היום משהו שלא חשבתי עליו כבר זמן רב מאוד.
תראי את הילד הזה. -אלוהים אדירים.
זה הבר מצווה שלך? היית חמוד מאוד.
חמוד?
תראי כמה אומלל אני נראה.
החליפה הזולה הזו. -זו עניבה נצמדת?
לא לכולנו היה כסף בילדות.
זה לא מה שאמרתי. פשוט שכחתי שהן היו קיימות.
רציתי שזה יהיה עניין רציני, אירוע גדול.
זה לא היה.
לא הייתה לי אפילו מסיבה.
איפה מצאת את התמונות האלה?
הוצאתי אותן מהארון במסדרון.
אני חושב שלא הבטתי בהן... אי פעם.
בעיניי אתה נראה מקסים.
תפסיקי.
ואני מצטערת שההורים שלך לא נתנו לך להרגיש מיוחד.
זה בסדר.
לא היה להם כסף.
ואם להגיד את האמת, הם גם לא ידעו איך.
אני רוצה לגרום לך להרגיש מיוחד.
באמת?
באמת.
אני חושב שיש לי ריח של קימצ'י מהפה.
כן. כן.
תראו את הבגדים החדשים.
כן, זה... זה של ליפשיץ.
זה שמו האמיתי. -אלגנטי מאוד.
כולם יכולים להתקרב?
עכשיו, בבקשה?
התפקיד שלי הוא להנחות אתכם, עמיתיי,
לתוצאות מוצלחות במטרות של מקום העבודה.
לשם כך,
אלה כללים שאיישם
שיעזרו לצוות כולו לתפקד באופן...
מיטבי.
העבודה תתחיל ב-09:00 בדיוק.
כן. זה אחלה.
לא יורשו עוד מפגשים ליד מכונת הצילום
כדי לדבר על מה שקרה ב"פלקון קרסט".
אה... הפסקת הצהריים היא בת 36 דקות. סליחה, 30 דקות.
האפס שלי נראה כמו שש. אז לא קראתי נכון.
אני מצטערת, בלגן בבית. -היי, פיליס. בוקר טוב.
לא ידעתי שיש פגישה הבוקר.
זה היה משנה?
סליחה?
את לא אמורה להגיע בזמן בכל מקרה?
טוב, אם אתה חייב לדעת,
ג'ואל חפף את השיער בקרם להסרת שיער הבוקר.
אז בן השמונה שלי נראה כמו טלי סבלס המזוין.
אז אל תשגע אותי על חצי שעה, בבקשה. תודה.
מה נכנס בו? אלוהים אדירים.
יופי של התחלה ליום.
אלוהים. -אנחנו מחכים לפיליס.
אני רק מניחה את התיקים שלי, תודה רבה.
ברגע שהיא תמצא מקום. -קצת חמלה, מרטי.
הבן שלי קירח.
אולי כדאי שתחזיקי את הקרם בארון שילדים לא מגיעים אליו.
רד ממני, מרטי! -אני ממתין לך, פיליס.
ראית את "פלקון קרסט" אמש? -אני...
אני עומדת להתפוצץ. -פיליס!
מרגש מאוד. -אני...
אני איאלץ לשגע אותך קצת, בסדר?
אני מנסה לקבוע כללים.
בסדר. בסדר.
בבקשה.
והכלל החשוב ביותר הוא...
סלח לי.
הכלל החשוב ביותר שהוא שבעבודה
אנחנו...
בעבודה אנחנו עובדים.
בסדר. אז בלי שיחות אישיות.
ובלי לפטפט בטלפון.
מרטי. דוקטור הרשקוף על הקו.
באמת?
בסדר. תשמעו, טכנית זה...
אני חושב שזה קשור לעבודה, אז...
הוא אמר שזה עניין אישי.
אז כדאי... שתבקש שיתקשר שוב אחר כך.
כן. בסדר.
במקרה הזה, מתוך זכות יתר אישית,
אני פטור מכל ההגבלות שהוזכרו
כי טכנית, הכללים האלה לא נכנסים לתוקף
לפני סוף הפגישה הזו.
אז, בנימה הזו, הפגישה הסתיימה.
לא. הפגישה הושהתה.
שחמט.
לירוי.
אל תזלזל ברגלי לעולם.
הנה הוא. היי!
היי, לירוי, אתה מוכן... תודה. -לא אכפת לי.
שב.
בסדר.
תודה שבאת. -כן.
אני מקווה שלא הפרעתי לך. -לא. זה בסדר.
הכול בסדר?
הכול אחלה.
חשבתי עליך, מרטי.
אתה חשבת עליי?
יום ההולדת שלך מתקרב ויש לי רעיון מרגש מאוד בשבילך.
אתה רוצה להשתפר, להפוך לגבר חדש, נכון?
לפתוח דף חדש, נכון?
אני חושב שכדאי שתציין את הרגע החשוב הזה.
אני חושב שאתה צריך לערוך בר מצווה שנייה.
מה? -סרט המשך.
משחק חוזר.
רוקי חזר לזירה,
אתה תחזור לבמה.
אני לא יודע. -תחשוב על זה.
הראשונה עוד רודפת אותך.
חלק ממך עוד תקוע בתא השירותים
כשהמעיים שלך מסובבים.
זו עשויה להיות הזדמנות נוספת.
עשה זאת מחדש. דרך מושלמת לחגוג יום הולדת 40.
מעניין.
אתה שונא את זה. -לא.
תחשוב על זה. זה יהיה טקס מעבר אמיתי.
דרך להכריז על הגבר החדש, אתה החדש.
אני אומר לך, אני מת על הרעיון הזה.
אני לא רוצה להישמע כאילו אני לא מעריך את זה,
אבל אוכל לחשוב על זה?
ודאי. אני לא... אכריח אותך.
זו החלטה שלך.
אני צריך ללכת.
נתראה במפגש.
שיהיה לך יום טוב, מרטי.
ותודיע לי מה החלטת.
היי, תודה שהכנסת אותי. -ידעתי שתבוא.
סליחה? -זה כל כך לא התאים לך.
על מה את מדברת?
אני יודעת שבאת להתנצל על היום.
על מה?
על כך שנהגת בחוצפה כלפיי מול כל המשרד.
אני מצטער אם הרגשת שנהגתי בחוצפה,
אבל אני מנסה להשתפר.
אני מנסה להיות השליט של הממלכה שלי.
הממלכה שלך? הבנתי.
כן.
אז אני מניחה שהטיפול הזה באמת עובד, מה?
כן. באמת. -בסדר.
ולדוקטור אייק היה רעיון.
כך קוראים לו עכשיו? דוקטור אייק? -כן.
בהתחלה הרעיון נשמע לי מוזר קצת, אבל תקשיבי.
דוקטור אייק חושב שלכבוד יום ההולדת ה-40 שלי...
כדאי שאערוך בר מצווה.
הייתה לך בר מצווה. -כן.
נוספת.
מה היה רע בראשונה?
זה היה יום נורא, זוכרת?
פישלתי בהפטרה,
התחבאתי בשירותים.
אבל אימא ואבא היו גאים בך מאוד.
זה ריגש אותם מאוד.
אני יודע, אבל...
טוב...
הרופא הזה נראה קצת בלתי קונבנציונלי, מה?
כן, אפשר להגיד.
אבל העניין הוא שאכפת לו מאוד.
וכל מה שהוא אמר עליי נכון.
הוא ממש רואה אותי.
הוא מבין אותי והטיפול עובד.
אני יודע שאלה רק מילים ושמדובר רק ברגשות והכול,
אבל כשאומרים אותן בקול רם, הוא צודק, זה מחזק.
זה משחרר.
זו הקלה.
את מבינה?
ואני מרגיש דברים ועושה דברים ש... שמעולם לא...
העניין הוא שהעצות שלו היו מעולות
ואם הוא חושב שכדאי שאעשה את זה, אז אולי כדאי שאעשה את זה.
מרטי.
אני שמחה מאוד בשבילך.
באמת.
אבל אתה לא...
אתה לא צריך למהר.
למה לא? זה מרגש.
אני מוכן לזה. באמת.
מרטי.
זה כי אתה מגיע לגיל 40?
לא.
יש דרכים אחרות לעבור את משבר גיל העמידה.
קנה קורבט.
באמת, דפוק פרוצה. לא אשפוט אותך.
אני מרגיש טוב, פיליס.
את לא שמחה בשבילי?
בטח שכן.
לא הרגשתי צלול כל כך כבר זמן רב.
אני חושב שזה יהיה נחמד.
נעשה את זה יחד.
כמשפחה.
אבל כבר עשינו את זה כמשפחה,
כשהיית בן 13.
הפעם זה יהיה שונה.
הפעם זה יהיה טוב יותר.
כן, תאמיני לי, מרים.
תגידי לא לפלורידה. אל תיסעי. תתעקשי.
אימא שלך תיאלץ להתמודד עם זה.
בסדר. תודה.
היי. -היי.
תראו מי הקדים.
אז חשבתי על זה ואני רוצה לעשות את זה.
אלה חדשות נפלאות.
אני חושב שזה יכול לעשות לי טוב
ואחותי לא מסכימה איתי, אבל...
היא תשנה את דעתה.
הבעיה היחידה היא שיום ההולדת שלי בעוד שלושה שבועות
ואני לא חושב שיהיה מקום בבית הכנסת שלי.
אל דאגה. כבר דיברתי עם שלי.
באמת? -באמת.
הייתה לי תחושה שתשנה את דעתך לגבי זה.
הרב שלי ואני קרובים
ועזרתי לו לעבור תקופה קשה לפני כמה שנים.
הוא ישמח לאפשר את זה.
הוא כבר קבע בר מצווה אחת באותו היום, אז הוא יעשה שתיים.
וואו. אני לא יודע מה להגיד.
תגיד שתקרע את הטוכעס בלימודים ותשחק אותה.
אזמין כמה חברים כדי שהמקום יהיה מלא יותר.
כבוד הרב.
פיליס, שלום.
תהיתי אם אוכל לדבר איתך לרגע.
בטח, תיכנסי.
הייתי בדרך למפגש האחווה
ורק רציתי לפטפט איתך שנייה.
טוב לפגוש אותך.
אני רוצה לדבר איתך על כל עניין הבר מצווה.
אני רוצה לדעת מה דעתך,
כי בעיניי, זה מקטין את ההורים שלי ואת הזיכרון שלהם.
איזו בר מצווה?
הבר מצווה של מרטי.
אח שלך, מרטי? -כן.
הרעיון המטורף ליום ההולדת ה-40 שלו.
אני מצטער, אין לי מושג על מה את מדברת.
תתחיל. -זו הפעם הראשונה שאני שומע על זה.
ספרי לי עוד.
קהילה.
בסדר, מרטי. קדימה, נסה.
סליחה.
בסדר, עוד נשתפר.
טוב מאוד.
אמילי, תורך.
איך הולך?
טוב מאוד. מרטי משקיע.
חסר לו שלא. אל תביך אותי, מרטי.
הזמנתי הרבה אנשים.
כן, אשתדל מאוד.
אני עוסק בהכנות ליום הגדול.
כבוד הרב, אני עוד מחכה לסדר של העליות לתורה.
אתה חושב שתוכל להעביר לי אותו?
בהחלט. -בסדר.
אבדוק את החשמל בחדר הנשפים.
יש לי די.ג'יי מעולה שיתקלט במסיבה.
אם לא אכפת לך לשלם על זה.
מה שתצטרך, דוקטור.
אחלה. בסדר, נתראה עוד מעט.
רק רגע, אייזק, אני צריך רגע.
ילדים, עבודה מעולה. תמשיכו. תשתפו פעולה.
הרב גולדברג מקהילת מדיסון התקשר אליי
ושאל עליך. -עליי?
האמת היא שזה היה בשם מישהי בשם פיליס שפירו.
אתה יודע מי זו?
לא. -אני חושב שזו אחות של מרטי.
על מה היא שאלה?
עליך. על המוניטין שלך כאן
ואם ערכת בר מצווה למטופל בעבר.
לא ידעתי שמרטי הוא מטופל.
חשבתי שהוא חבר.
כן. מרטי הוא... מרטי מטופל שלי.
מה שאנחנו עושים למענו, מה שאתה עושה למענו,
זו מצווה טיפולית.
האיש הזה היה עצור כל חייו בגלל יום הולדתו ה-13.
כמה אנשים הזמנתם?
הרבה, כאילו...
את יודעת את המספר המדויק?
בסביבות 100 לדעתי.
וואו.
ואתה
כן, אני חושב, כלומר... נראה.
אנשים עמוסים והכול. -כן.
הוא איתי.
אלוהים אוהב אותו.
הוא אמר לך את זה?
בסדר. בואו נמשיך מ...
מרטי.
היי. -יש לך רגע?
בטח. מה קורה?
שב.
בסדר.
אחותך היא פיליס, נכון? פיליס שפירו?
כן. למה?
איזה מין אדם היא, מרטי?
אני יודע שאמרת שהיא בתקופה קשה לאחרונה,
אבל יש לה מניע נסתר כלשהו?
אני לא מבין.
יש לה עבר של מחלת נפש?
היא טופלה על חוסר איזון כימי?
משהו כזה? -לא.
אני רק מנסה להבין מי היא בזמן שאני מודע לבהלה שלי.
מכ"ם הפסיכיאטר שלי הופעל.
למה? מה זאת אומרת?
מתברר שהיא מבררת עליי.
היא התקשרה לבית הכנסת כדי לבדוק את המוניטין שלי, כדי לדעת אם אני אמין.
מה? -אני, דוקטור אייזק הרשקוף,
חבר ועדת בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ניו יורק.
אלוהים. דוקטור הרשקוף, אני לא יודע מה לומר.
תשמע, כרופא, כולנו נשבעים לא לגרום נזק.
זו שבועה שנשבעתי ואני מתייחס אליה ברצינות רבה.
אז כשמישהו מפקפק בכוונות שלי, זה כואב.
זה כואב מאוד. -אני מצטער. מצטער מאוד.
המוניטין שלי הוא כל מה שיש לי. השקעתי בו המון.
שאל את מי שאתה רוצה. הוא ללא רבב. -לא, אני יודע.
אתה הטוב ביותר.
אני חושש, מרטי.
אני חושש שאחותך לא רוצה בטוב בשבילך.
אבל היא הציעה לי טיפול פסיכולוגי מלכתחילה.
אני יודע את זה, אבל היא באמת רוצה לראות אותך גדל ומשתנה,
או שהיא רוצה שתישאר קפוא בזמן?
אנשים כאלה אינם מוכנים לעבוד בעצמם,
אז כשהם רואים אותך מתפתח, זה מאיים עליהם מאוד.
אבל אני חושב שהיא רוצה בטוב בשבילי. -אז למה היא מנסה לחבל בזה?
מרטי, אמון נמצא בליבה של מי שאני ושל מה שאני עושה.
הוא חייב להיות.
בלי אמון, אני שום דבר. בלי אמון, אין בינינו דבר.
אני בוטח בך. אני בוטח בך לגמרי.
אדבר איתה. באמת. אדבר איתה.
אני מבטיח.
תעשה לי טובה, דניאל.
אל תדבר איתי על האפר ווסט...
אני צריך לדבר איתך.
מה אתה עושה? -עכשיו.
אם זו עומדת להיות הרצאת "בעבודה עובדים",
אני לא יכולה לשמוע...
לא יכולה להתמודד עם זה כרגע. -התקשרת לרב שלו?
מה? -דוקטור אייק.
התקשרת לרב שלו.
למה את מחטטת לגביו?
זה מה שמרגיז אותך?
אני... מרטי, אני לא מחטטת. אני דואגת לך.
הבכת אותי, פיליס. הוא כועס מאוד.
לא אכפת לי ממנו, מרטי. אכפת לי ממך.
כן? באמת?
אני אחותך, זו בדיוק העבודה שלי.
מרטי, תתרחק לרגע.
מה... "רוצי אל האור, קרול אן."
אתה נשמע מופרע.
אתה באמת לא חושב שזו הצעה מוזרה
מצד פסיכולוג?
הוא מנסה לעזור לי.
אבל הוא חוצה גבול.
מי אמר? את?
אגיד לך מה אני חושב.
אני חושב שאת רואה שאני משתנה ואת מרגישה מאוימת.
אתה חושב כך? או שהוא חושב כך?
את אמרת לי לעשות את זה, פיליס!
אמרתי לך לדבר עם מישהו, לא לחגוג מחדש יום הולדת 13.
אני עושה את זה, בסדר?
בסדר.
שיהיה, מרטי. בסדר.
ואם את לא יכולה לתמוך, אל תבואי.
אה, אז עכשיו אתה באמת בן 13.
אם את לא מאמינה בזה, אני לא רוצה שתהיי שם.
אתה רוצה שאשקר לך? -לא.
אני לא מאמינה בזה. זה מגוחך בעיניי.
מגוחך? -כן.
טוב, בסדר. -אחלה.
אז אל תבואי, בסדר?
גם אם תשני את דעתך. אל תבואי.
מרטי.
בסדר!
איזה יום מיוחד.
ברוכים הבאים לבני המצווה שלנו.
וכל בני המשפחה והחברים שלהם שיחזו היום
באמילי מתחילה בחייה כבוגרת יהודייה מלאה.
ומרטי.
מרטי שימשיך לעשות את זה בדיוק.
העלייה הראשונה לתורה.
בראבו!
כן.
מזל.
מזל טוב, מזל טוב.
מזל טוב. בוא נחגוג. -כן.
כן. -כן.
רקדתי בטירוף בבר מצווה של מרטי -
כן! מעולה!
יש לך משהו להגיד לילד הבר מצווה?
טוב... אני ילד הבר מצווה,
אבל אם היה משהו שהייתי רוצה להגיד... -סליחה, אני...
היי, מזל טוב.
פיליס.
סלח לי, מרטי?
אני בוני. אשתו של אייק.
בוני. בחיי. היי.
היי. -שלום.
ראיתי אותך עומד לבד וגם אני לא טובה בדברים האלה.
עונג גדול לפגוש אותך.
בעלך. איזה בחור נפלא.
הוא בחור נפלא, כן.
לאו דווקא רקדן נפלא.
לא ראיתי אותו נהנה כך מאז החתונה שלנו.
הוא נהנה מאוד. יש לו המון חברים.
כן, זה נכון.
הגיע הזמן!
"הבה נגילה, הבה נגילה
הבה נגילה ונשמחה
"הבה נגילה, הבה נגילה..."
צא לשם מרטי!
מרטי?
"הבה נרננה, הבה נרננה..."
מרטי. מרטי, מה קורה?
אני צריך ללכת לשירותים.
כולנו מחכים לך שם. -לא, אני יודע. אני...
אני רק צריך...
כואבת לי הבטן.
מרטי.
זהו זה. החלק הקשה נגמר.
עכשיו הגיע הזמן ליהנות. -אני יודע, זה רק...
מרטי. אני לא בטוח שהבעיות האלה אמיתיות בכלל.
לא. הן אמיתיות. כן. זה מקרה קשה.
אני מכיר אותך כבר כמה שבועות,
ולא ראיתי שום ראיה לכך שיש לך בעיות עיכול.
הרשה לי לשחרר אותך משקר שכולם, כולל אחותך, כולל אתה,
מנציחים כבר 30 שנה.
אין לך שום בעיה.
לילדים קטנים יש בעיות עיכול.
גברים אמיתיים מחרבנים!
עכשיו בוא.
הגיע הזמן.
טוב...
אדבר בשם דוד שלכם
ואגיד שהוא מצטער שהוא לא יכול להגיע הערב.
מצטער מאוד.
אבל כאלה הן משפחות.
הן אוסף של אנשים שאתם חייבים להם התנצלות.
לפעמים האנשים שאנחנו אוהבים עושים דברים שאנחנו לא מסכימים איתם.
לפעמים הם מתנהגים כמו מניאקים מזוינים.
סליחה על השפה.
עכשיו, בואו נאכל.
אחת, שתיים, שלוש.
תרגום: אסף ראביד