POSNETO PO PODKASTU WONDERYJA IN BLOOMBERGA
Vam kaj prinesem?
Aloha.
Mahalo.
- Rabin Sherman. -Živjo.
- Ali raje kralj namiznega tenisa? - Drži.
- Pazi se. Kot nindža je. - Hvala.
Thea? Bodisi ti rasteš ali pa se jaz krčim.
Živjo. Nick and Toni's, kajne?
- Sreda zvečer. Poklical bom! - Velja.
Koruza vam bo všeč.
S tržnice. Sam sem jo ličkal. Tam je!
Vsi dol!
- Ne reci. Niti ne pomisli. - Kaj?
- Ne bova več igrala golf. - Zakaj ne?
Ker to ni bil golf, ampak bolj hokej.
Bal sem se zase.
Sta že poskusila vročo kopel? Morata poskusiti.
Tega ne smeš zamuditi.
Moram...
Benjamin, kaj se dogaja?
Videti si zaripel. Pazi, da ne omedliš.
Svež zrak mi ne paše.
Ker te je mama vzgajala kot tele.
Pridi. Pojdiva v klimatiziran prostor.
Na stotine z oskarjem nagrajenih filmov.
Pazi na krogle.
Lisa. Ike Herschkopf.
-Živjo. - Hvala za obisk.
-Čudovita kot vedno. - Hvala.
Se lahko fotografirava?
- Seveda. - Kateri gumb...
- Na vrhu. - Ga moram naviti...
Ne, pripravljen je.
Prav.
- Na vrhu. - Ne najdem.
- Grem lahko po očala? - Ne. Veš...
V redu je. Hej! Pridi sem.
- Hvala. - Okej.
Pridi sem. Fotografiraj naju.
- Se zabavaš? Super. - Ja.
Hiša je čudovita.
Hvala.
- Bravo. - Super.
Pokazal ti bom krave. Imam jih v galeriji v mestu.
- Prav. - Zelo zabavne so.
Poberi mokre brisače.
Ostanite tukaj.
Stojte in... Hej, kam greš? Nazaj.
Poiskat ga grem. Tu je. Pridi pozdravit strica, Lizzie.
Phyllis, pokliči iztrebljevalca.
Stavba je polna nadležnih žužkov.
Popoldne si naročen
- pri dr. Herschkopfu. - Mojbog. Poln sem jih.
Kakšni žužki so to?
Poglejmo. Gost kožuh in... Poglej te lepljive tačke.
- Si me slišal? - Ne morem iti.
- Zakaj ne? - Poslušaj.
- Nočem govoriti s tujcem... - Ni tujec.
Rabin Goldberg ga je priporočil.
Vem. Hej!
Ne žgečkaj me.
Dekleti, dovolj. Pustita strica Martyja.
Dajmo, slikajmo se, preden si uničita oblekici.
Dekleta! Pridite. Dajmo.
Odloži telefon, prosim.
Je tvoj?
Ne. Hvala. Čudovite ste.
Poglej si tole. Nekaj me zanima.
Ali delajo dovolj velike pasti za vse te nadležne žužke?
Zagotovo. Nekaj jih je zadaj.
Ja. Bruce, pojdi po metlo.
Ja, moramo...
- Mojbog! Moja glava! - Pojdi po metlo!
Boš šel?
Ni mi treba k dr. Herschkopfu. V redu sem.
Ojoj.
Očitno je v stavbi res mrčes.
O, sranje!
- Vzemi fotoaparat. - Ja.
- Jaz bom opravila z njo, prav? - Prav.
V redu.
Pa dajmo.
- Deborah! - Kje je?
Tudi jaz sem te vesela.
- Si mu prenesla sporočila? - Ja, vseh osem.
Res? Ni me poklical.
Morda zato, ker sta se razšla.
Zveze ne prekineš po faksu, Phyllis.
Strinjam se, a so tudi slabši načini.
Z možem sva se razšla, ker je nategnil svojo tajnico.
Raje imam faks.
Briga me. Samo...
Hočem ga videti.
- Ni ga tu. - Ne more se skrivati pred mano.
Lahko se.
Dolguje mi.
Nehajva s tem. Danes ne zmorem tega.
Ničesar ti ne dolguje. Konec je.
O nečem se morava pogovoriti.
Osebno je.
Si spet noseča?
- Kako si me drzneš obtoževati tega? - Nisi?
- Jebi se, Phyllis. - Poslušaj.
Marty je dober človek.
Predober. Jaz pa nisem taka...
in ne dovolim, da ga izkoriščaš.
Si njegov pes čuvaj?
Huje. Njegova sestra.
Pes čuvaj te samo ugrizne, sestra pa ti iztrga sapnik
in ga uporabi za piščalko.
Štekaš razliko?
To se te ne tiče, Phyllis!
Motiš se!
Marty se me tiče.
V redu.
Prav.
Če me danes ne pokliče, bodo težave.
Potem bodo pač težave.
- Hude težave bodo. -Že prvič sem te slišala.
- Kušni me na rit, Phyllis. - Lepo.
Prekleta prasica.
Lepo.
Širok nasmeh na tri. Ena, dve, tri.
Mojbog. Veste, kaj?
Ni se treba smehljati. Bodite le manj srhljive.
Ste kot dvojčice iz filma Izžarevanje.
G. Abelman, počakajte malo, prosim.
Bruce, lahko prevzameš? Naj se nasmehnejo.
Energija iz filma Dokaz življenja mi ne ustreza.
Potrudil se bom.
Poglejva. Naročili ste zatemnitveno zaveso iz žametnega velurja.
- Ja. Z metuljčki. - Tako je.
Kot vidite, ima blago valovito teksturo in matirano apreturo.
Je to res Puccini? Temno je.
Običajen Puccini je. Na tej svetlobi je morda temnejše.
- Ne... - Za vas imamo
til in dve obrobi.
Pokažite obrobi.
Kaj je to?
Črna obroba iz velurja.
Zadaj.
Podloga za zavese.
Zakaj?
Manj se vidi skozi.
Tega nisem naročil.
To priporočamo za nove zavese kot obrobo,
da zavesi podaljšate življenjsko dobo.
Ste gluhi? Tega nisem naročil.
Ne delamo jih brez podloge.
Stavim, da ne.
- Ker so trpežnejše. - Ker lahko več računate.
- Poslušajte. - Vi poslušajte.
Pri vašem očetu mi ni bilo treba trpeti teh neumnosti.
Počnem, kar je najboljše.
Sem prihajam že 34 let.
- To cenimo. - Kje je Jerome?
- Mojega strica ni več tu. - Zakaj ne?
Zapleteno je.
Govoriti hočem z Jeromom.
Počakajte trenutek.
G. Abelman!
Kako ste?
Niti centa ne dam, dokler ne pride Jerome.
Razumem.
Samo trenutek, prosim.
Marty, kaj počneš?
Takoj moraš ven.
Marty, nehaj. Izpusti to.
Nehaj.
Imaš panični napad?
Kaj ti je?
Česa se bojiš?
Samo siten učitelj talmuda je, ki so mu že mlademu poganjale dlake iz ušes.
Česa se tako bojiš?
Marty, poglej me. Ti si zdaj glavni. Ti si šef.
Šefi ne žvečijo tkanin.
Kaj je narobe? Boš omedlel?
Vstani. Takoj. Nehaj.
Moraš ven od tu. Moraš...
Nehaj! Marty, vstani.
Me zafrkavaš?
Prekleto, Marty!
Oprostite. Marty je na pomembnem sestanku.
Za zaveso?
Ja, za zaveso. Kako vam lahko pomagam?
Na zaveso je našil podlogo, česar nisem hotel.
Če mi tega stroška ne odštejete, bom šel drugam.
Žal nam bo, če odidete.
Vaš oče ne bi bil zadovoljen.
Drži.
Vendar itak nikoli ni bil.
Na svidenje, g. Abelman.
Pridi.
Marty.
Poglej se.
Odrasel moški si, stisnjen ob steno
in v svoji pisarni se skrivaš za zavesami.
Moral sem stran od tam.
Potrebuješ pomoč.
Moraš k dr. Herschkopfu.
Vsaj enkrat.
Samo to te prosim.
Ste vi Marty?
Dobrodošli. Lepo vas je videti. Pridite.
Kaj vas muči?
Ne vem.
Ravno to je noro, da sem v redu.
Vse je v redu. Tole je butasto.
Ja.
Phyllis me je prepričala. To je pravi razlog.
Phyllis?
Moja sestra.
Očitno je zelo prepričljiva.
No...
Zakaj vas je poslala k meni?
- Prosim? - Zakaj vas je poslala sem?
Pojma nimam. Butasto je.
Tudi če bi ugibal, ne bi uganil.
Vse je super. Nimam problemov.
V redu sem.
Povsem skuliran.
Tega ne slišim pogosto.
No, to je moja zgodba.
Žal mi je, da tratim vaš čas.
Oprostite. Šel bom.
Poslušajte.
Ja?
Tukaj ste.
Kar ostanite.
Da bo Phyllis pomirjena.
Ja.
Hecno. Sedite.
Sprostite se.
Lahko samo poklepetava.
- Prav. - V redu.
Bi načeli kakšno posebno temo?
Prav.
Povejte mi kaj o sebi.
Ni kaj dosti za povedati.
Rodil sem se v New Yorku in tu živim.
Imam odlično službo, lepo življenje.
Veste? Ni kaj dosti za povedati.
Zoprno vam je sedeti tu, kajne?
- No... glejte... - Veste, kaj?
Prav imate.
Čudovit dan je. Pojdiva na sprehod.
Na sprehod?
Ja.
- Skupaj? - Ja. Zakaj pa ne?
Povejte mi kaj o vašem čudovitem življenju. Zavidam vam.
Ni kaj dosti za povedati.
Rad imam svojo službo.
Vodim tekstilno podjetje.
Bilo je očetovo, zdaj pa, ko sta starša...
Nista več... veste, nista več...
Podedoval sem ga.
Kdaj sta umrla?
Kdaj?
Nedavno?
Torej ste zdaj šef?
Vam je všeč?
Aha.
So se zaposleni prilagodili spremembi?
O, ja. Super so.
Kot družina smo. Poznam jih vse življenje.
Odlična ekipa.
Stric me toži, ampak nič hudega.
Toži vas?
Ja, ampak nič takega ni.
Običajna družinska drama.
Rad bi bil šef.
Misli, da nisem dorasel, toda v redu bo.
Kar hudo je slišati.
Ne, res je v redu.
V redu je. Minilo bo.
Ste poročeni?
Z nekom sem se dobival, a sva se nedavno razšla.
Žal mi je.
Ne, v bistvu je dobro.
Bolje mi je brez nje.
Težava je le, da sem ji pred razhodom obljubil počitnice v Mehiki.
Zdaj vsake toliko pride in pravi, da ji dolgujem počitnice v Mehiki.
Veste.
Razen tega pa je vse resnično...
V redu?
Ja.
Pridite.
Igrajva.
Kaj?
Košarko.
Ne igram ravno pogosto.
Živjo. Se lahko pridruživa?
- Seveda. - Res? Prav.
- Igrajta z njimi. - Prav.
Jaz bom z njimi, ti pa z njimi.
- Nisem dober. - Nič hudega.
- Samo ogrel bi se. - Samo zabavamo se.
- V redu. Gremo. -Vamos! Vamos! Vamos!
- Dajmo. - V redu.
- Pripravljeni? - Pripravljeni.
- Gremo! - Dajmo.
Veš, kaj je tvoja težava?
Ne morem teči in skakati. Nimam te koordinacije.
- Težava je, da si čeden. - Ne.
- Uspešen. - Niti ne.
- Pa denar imaš. - Morda.
In preveč prijazen si. Dovoliš, da te ljudje izkoriščajo.
- Misliš? - Pokrivaj ga!
Marty! Podaj! Meni!
- Podaj! - Podaj žogo!
Pazi, kam mečeš.
Kaj ti je, človek?
Kaj počneš? Sploh ni v naši ekipi!
Ves čas sem bil odprt.
Kaj ti je?
- On je rekel. - Daj no.
Oba sta rekla!
Zakaj si to naredil?
- Ti si to naredil. - Ti...
Samo prosil sem te za žogo. Ne bi ti bilo treba podati.
- Dajmo še enkrat. - Gremo.
Začnejo poraženci.
Kdo si?
Marty Markowitz.
Si Lahka Tarča Markowitz?
Ne.
Žilav tip si, kajne? Kakšen si?
-Žilav tip. - Ni bilo slišati tako.
Slišati si bil neodločen. Mehek. Si mehek?
- Ne, nisem mehek. - Nisi. Seveda nisi.
- Mislim, da ne. - Ne!
Česa ne boš prenašal?
- Gre za to, da sem obljubil... - Ne boš prenašal...
- več njenega sranja. - Pazi.
- Kaj bo dobila od tebe? - Rekla je...
Nič. Ji boš to povedal?
Zna biti zelo naporna.
Zdaj to naredi. Pokliči jo.
Zdaj? Ni primeren trenutek.
Zdaj je najboljši trenutek.
Prispevam kovanec. Izvoli.
Klic bo zastonj, prihranil pa ti bo tisočaka.
In imel boš mir.
Nisem pripravljen.
Marty, tukaj sem.
Živjo, Deborah. Tukaj...
Oprosti.
Nisem... Oprosti.
Ne, v službi je noro.
- Nisem... - Zmoreš.
Poslušaj. Za tole gre.
Ne morem ti plačati tedna v Mehiki.
Aha. Pet dni bi bilo res ceneje.
- Ja. - Ne.
Bi šla raje za tri dni v Poughkeepsie?
- Imam kupon za velnes. - Ne.
Ne.
- Imam ga. - Ni važno.
- Imam dva kupona. - To ni...
- Oprosti. - Marty.
- Sem zelo... - Marty.
Ne kriči name.
Ni treba krič...
V redu. Marty. Pridi.
O, ne. Ti...
- Dihaj. - Mojbog.
Odložil si ji slušalko. To ne bo dobro.
- Tega ne bi smel narediti. - V redu je. Si dobro?
- Ja. -Čutim, da se močno potiš.
- Omedlel bom. - Ne boš.
Ne boš omedlel.
Prišla sva. Prav? Prišla sva.
- Dovoli meni. - Prav.
OKVIRJANJE
-Še malo naprej. - Prav.
Joe, imaš morda stol in kozarec vode za mojega prijatelja?
- Ne. - Ja. V redu je.
Sprosti se. Dihaj.
- Hvala. - Ja, ja.
Sedi.
- Sprosti se. - Ja.
Tako. Dihaj. Samo dihaj. Globoko. Vdihni.
Ena, dve, tri, štiri.
Izdihni. Dve, tri, štiri.
Vdihni. Hvala. Odlično ti gre. Izvoli.
- Hvala. - Malo spij.
- V redu si. - Hvala.
Vdihni.
- V redu sem. - Izdihni. Tako. Ja.
Toliko računaš za tak nasvet?
Za osem let izobraževanja.
- Dobro. - Vau.
- Kako se počutiš? - Veliko bolje.
- Videti si bolje.
- Ja. - Dobro.
- Hvala. - Na škrge si dihal.
- Opravičujem se. - Ni treba.
Zate imam pripravljene stvari, če jih hočeš.
Ja. Seveda. Super.
Kako se počutiš?
- Dobro. - Res?
- V redu sem. Samo... - Dobro.
- Takole. Kaj praviš? - V redu je!
Odlično ti gre.
Hej.
Marty.
Kaj praviš? Jo prepoznaš?
Ne.
Ne poznaš Jackie Stallone?
Čudovite rokoborke?
- Ja. - Tako je.
Poglej, še ena...
Moje pismo, ki so ga objavili v New York Timesu.
O smrtni kazni.
Ostro.
Ne bi bilo bolje, če bi imela fotografija podlago?
Okvir bi bil potem enake velikosti. Dopolnjevala bi se.
- Najbrž ima prav. - Naj naredim tako? Da se.
Če uporabiš zeleno podlago, bo poudarila srajco.
- Vas mika moja služba? - Ne.
Smisel ima za to.
Boš vzel tole? Jackie Stallone pa bom popravil.
- Prav. - Odlično.
Tole ti gre zelo dobro.
Delam s tekstilom. Spoznam se na barve.
Zakaj stric pravi, da ne znaš voditi podjetja?
Ker ga ne znam.
To pravi on ali ti?
Jaz. Vem, da v resnici to mislijo vsi.
- Ne zmorem. - Ne verjamem.
Ne poznaš me.
Tega ne verjamem o nikomer.
Vsak človek se lahko spremeni.
Lahko se trudi in izboljša.
Samo hoteti mora.
Res verjameš v to?
Moj oče je rekel, da iz mene ne bo nič.
Pa me poglej zdaj.
Preživel je holokavst.
Junak je.
Kaj narediš, ko ti junak reče, da si zguba?
Ne vem.
Dokažeš, da se moti.
Takole. To je 37 dolarjev.
Veš kaj? Denarnico sem pozabil v pisarni.
Nič hudega. Čakala te bo tukaj.
Nisem vedel, da bom šel ven. Sranje.
Čakala te bo.
Ja.
Zdajle ti lahko plačam za terapijo. V gotovini.
- Res? - Ja.
V redu je, ni ti treba.
Ne. Hočem. Dolgujem ti denar. Plačal bom.
Ne. Vrnil se bom.
- V redu je. - V računovodstvu sem pa res dober.
Svoje račune plačam.
- V redu je... - Uslugo mi delaš.
Ne bo mi treba napisati čeka in ti ga poslati.
V redu. Hvala. To cenim.
- Vsekakor. - Zelo prijazno.
45 dolarjev, kajne?
- Ja. - Ja?
- Ja, 45. - Ja.
Nisem naštel 45?
Ja. Ne, prav je.
45 na uro je.
Prekoračila sva čas.
Veš kaj? Ne skrbi. Ne bom ti računal.
Ne. Plačati hočem točen znesek.
Ne bodi smešen. V redu je.
- Nikakor ne. - Marty.
Prosim.
Poglejva.
- Eno uro in 15 minut. - Ni...
Koliko je potem to?
Če prekoračiva,
ti moram zaračunati celo uro.
- Ja, seveda. Ne. - Ampak res je v redu.
- Bi že nehal? - Ne, to hočem.
Poskušam...
- Uredila bova. - To...
- Dovolj. - 90. Vztrajam.
- Marty, ne. V redu je. - Opravljeno je.
- To... - Denar imaš v roki.
Hvala, Marty.
- Poseben si. - Izvoli.
- Joe... - Hvala.
- O, ne. Bom jaz. -...vračam stol.
- Lepo od tebe, Joe. - Ni treba. Bom jaz.
Prav imaš.
S poševnim robom in zeleno podlago
- bo zgledalo... - Od koder sem...
...zelo lepo.
Vidi se na površniku. Marty, veš kaj?
Še nekaj časa nama je ostalo.
Veš, kaj bi morala?
Urediti zadevo z Mehiko.
- Hvala, Joe. - Se vidiva kmalu.
To ni dobra ideja.
Lahko se izkaže za grozno idejo.
Na koncu ji bova oba plačala izlet v Mehiko.
Tega ne bom dovolil.
Ne poznaš je. Z njo se ne da prepirati.
Kot rokoborec Jimmy "Superfly" Snuka je, vendar z njenimi možgani.
Misliš, da zmaguješ, potem pa se nenadoma vrže nate,
te uklešči in konec je.
Obleci dres, kajti zmogel boš.
Ni je...
- Mojbog, Marty. Končno. - Kaj "mojbog"?
Če se zveza prekine, pokličeš nazaj. Tako deluje življenje.
Ne razumeš življenja.
- Ko se prekine... - Ni treba kričati.
- Nisem kričala. - Kričala si.
Nisem kričala.
Prav. Jaz... Poslušaj... Oprosti, da sem te prizadel.
Razumem, da je konec, toda obljubil si mi Mehiko.
Našla sem hotel v Cancunu, kjer je vse vključeno...
V redu. To je...
Nesprejemljivo.
Kdo si pa ti?
- Kdo je to? - Marty je moj klient.
Klient? Si pripeljal odvetnika?
Marty ne bo plačal izleta v Mehiko.
Obljubil je.
Njegova obljuba je bila ustna, ne pisna.
- Koga briga? - Obljubil je v dobri veri,
da bo razmerje trajalo.
Tega ni nikoli omenil.
Rekla sem, da si želim v Mehiko, in obljubil je, da bo plačal. Marty?
Rekel si, da boš plačal.
- Ga poskušate izkoristiti? - Ne.
Slišati je že tako.
Res hočete biti tak človek?
Ne. Rekel je.
Marty, povej mu.
Rekel si, da boš plačal.
Ne vem, kaj je rekel prej, vem pa, kaj govori zdaj.
Pravi, da je dovolj.
Marty pravi, da ga nehajte klicariti, prihajati k njemu v službo
in vzpostavljati stik z njim ali z njegovo družino.
Če ne boste odnehali,
bo proti vam uporabil vsa pravna sredstva.
Marty ne bo plačal izleta v Mehiko.
Ne danes ne jutri, nikoli.
Če boste nadaljevali s tem,
boste imeli zgolj razgled na dvorišče zapora.
Martin.
Si res to rekel?
Nekaj zelo podobnega.
Ta sestanek je zabeležen.
Lep dan želim.
- Zabeležen je... - Ven iz mojega stanovanja.
Mojbog.
- Si jo videl? - Počutim se zadet.
Nisem še poskusil mamil,
a se mi zdi, da imajo tak učinek.
- Se dobro počutiš? - Fantastično.
Razgled na dvorišče zapora?
Genialno.
- Kajne? Udari pet. - Ja.
- Udari deset. - Ja.
- Sedem in pol. - Kaj je to?
Nič. Zafrkavam se.
Uspelo ti je. Postavil si se zase.
Ja.
Dober človek si.
Zasut sem z delom, a si mi všeč. Lahko ti pomagam.
V redu.
Pustiš se izkoriščati.
Tega ne bom dovolil.
Ne danes ne jutri, nikoli.
Kaj praviš?
Ja, všeč mi je.
Pomagal ti bom.
In vse bo v redu.
Moja prva poteza bo povsem neetična.
Objel te bom.
Rad se objemam.
- Hej. - Kaj je?
Poglej jih. Kul, kajne?
GALERIJA 16
Ja, zelo kul.
Nekega dne jih bom kupil.
Počutim se, kot bi oropala banko.
- Kajne? - Skoraj.
- Toliko adrenalina. - Vem.
Nocoj ne bom spal.
Veš kaj? Spij metin čaj.
Prevedla Lidija P. Černi