Psychiater odvedľa
PODĽA PODCASTU OD BLOOMBERG A WONDERY
Prinesiem niečo?
Aloha.
Mahalo.
- Rabín Sherman. - Mladík.
- Či skôr kráľ pingpongu? - Pravda.
- Pozor, je nindža. - Vďaka.
Och. Thea? Buď rastieš, alebo sa ja zmenšujem.
Ahoj, u Nicka a Toniho, áno?
- Streda večer. Volám ti! - Budem tam.
Kukurica je skvelá.
Je z trhu. Sám som ju šúpal. Tak tu je!
Pozor na hlavy!
- Nehovor to. Ani nad tým nerozmýšľaj. - Čože?
- Golf si už nezahráme. - Prečo nie?
„Prečo nie?“ To nebol golf, ale skôr hokej.
Bál som sa o svoj život.
Už ste vyskúšali vírivku? Mali by ste.
Do tej trafíš aj ty.
Mal by som ti...
Benjamin, čo sa deje?
Ste rozpálený, akoby ste šli odpadnúť.
Vzduch mi nerobí dobre.
Lebo ste vyrastali medzi štyrmi stenami. Poďte.
Pôjdeme sem, dobre? Je tam klíma.
Aj stovky filmov, ktoré vyhrali Oscara.
Pozor, gule.
Lisa. Ike Herschkopf.
- Dobrý. - Prišli ste.
- Svedčí vám to. - Ďakujem.
Môžeme sa rýchlo odfotiť?
- Iste. - Ktoré tlačidlo...
- Navrchu. - Mám to natiahnuť...
Nie, je to nastavené.
Dobre.
- Navrchu. - Zle.
- Môžem si ísť po okuliare? - Nie. Vieš...
To nič. Hej, hej! Poď sem.
- Vďaka. - Dobre.
Poď sem. Môžeš... Odfoť nás.
- Užívate si? Skvelé. - Áno, áno.
Krása. Dom je nádherný.
Ďakujem.
- Hotovo. - Skvelé.
Poďte, ukážem vám kravy. Sú z galérie v meste.
- Dobre. - Je to niečo.
Pozbieraj mokré uteráky, hej?
Zostaňte tu.
Prestaňte. A... hej, kam ideš? Vráť sa.
Pohľadám ho. Tak tu... Pohnite. Pozdrav sa strýkovi, Lizzie.
O-ou. Phyllis, zavolaj deratizátora.
Celá budova sa hemží maličkými otravnými tvormi.
Na dnešné poobedie som ti dohodla schôdzku
- s Dr. Herschkopfom. - Bože. Sú všade.
Čo sú presne zač?
Pozrime sa. Sú huňaté a... Pozrime sa na tieto lepkavé packy.
- Počul si ma? - Nemôžem ísť.
- Prečo? - Pozri,
- nechcem hovoriť s cudzím... - Nie je cudzí.
Odporučil ho rabín Goldberg.
To viem. Viem. Ahoj!
Neštekli ma.
Dievčatá. Prestaňte s tým. Nechajte strýka Martyho tak.
No tak, poďte sa odfotiť, než si zničíte šaty.
Dievčatá! Poďte, poďte. No tak. Poďte sem.
Odlož ten telefón, prosím.
Je tvoj?
Nie. Dobre, ďakujem. Vyzeráš rozkošne.
Pozrime sa na to. Mám otázku.
Vyrábajú také veľké pasce, aby chytili všetky tieto príšerky?
Určite áno. Pár ich máme vzadu.
Áno, máme. Bruce, dones metlu.
Musíme ich...
- Bože! Moja hlava! - Dones metlu!
Takže pôjdeš?
Nemusím ísť k Dr. Herschkopfovi, dobre? Som úplne v poriadku.
O-ou.
V budove je predsa len nejaká háveď.
Och, krucinál!
- Ty vezmi foťák. - Dobre.
- A ja si poradím s ňou. - Dobre.
Fajn.
Poďme na to.
- Deborah! - Kde je?
Aj ja ťa rada vidím.
- Odovzdala si moje správy Martymu? - Všetkých osem.
Si si istá? Lebo mi nezavolal.
Asi preto, že ste sa rozišli.
Nie. S priateľkou sa nerozchádza cez fax, Phyllis.
Súhlasím, no sú aj horšie spôsoby.
Ten môj ukončil manželstvo vychrápaním sa so sekretárkou. Takže fax je fajn.
To ma nezaujíma. Ja teda...
Chcem ho vidieť.
- Nie je tu. - Predo mnou sa neschová.
Myslím, že schová.
Dlhuje mi to.
Skoncujme s týmito sračkami. Nemôžem. Dnes to už nezvládam.
Nič ti nedlhuje. Je koniec.
Musím sa s ním o niečom porozprávať.
Súkromná vec.
Zase si tehotná?
- Ako sa opovažuješ ma z toho obviniť? - A nie?
- Choď do riti. - Počúvaj.
Marty je dobrý chlap.
Vlastne až pridobrý. No ja týmto neduhom netrpím
a nenechám ťa využívať ho.
Si jeho strážny pes?
Horšie. Som jeho sestra.
Strážny pes len hryzie,
no sestra ti vytrhne tracheu a bude na nej hrať ako na skurvenej flaute.
Chápeš ten rozdiel?
Nie je to tvoja prekliata starosť!
A tu sa pletieš!
Marty je moja starosť.
Dobre.
Ak mi do poobedia nezavolá, nastanú problémy.
Tak asi budú problémy.
- Áno. A veľké. - Počula som ťa prvýkrát.
- Bozaj ma, Phyllis. - Krása.
Skurvená suka.
Krása.
O tri veľké úsmevy. Raz, dva, tri.
Božemôj. Viete čo?
Zabudnite na úsmev. Len sa netvárte tak desivo,
akoby dvojčatá z Osvietenia mali kopu dvojčiat.
Och, pán Abelman. Vydržte sekundu, dobre?
Prevezmeš to, Bruce? Nech sa usmejú.
Výraz unesených zo Skúšky života nie je ono.
Urobím, čo sa bude dať.
Pozrime sa. Objednali ste si sťahovací záves v zamatovom velúre.
- Áno. S motýlikovými záhybmi. - Áno.
Áno, a ako vidíte, má aj rovný vlas a matný povrch.
To je béžová? Vyzerá tmavšie.
Normálna béžová. Teda, v tomto svetle je možno tmavšia.
- Neviem... - A máte aj
sieťovinu a dve spodné časti.
Ukážte mi ich.
Čo to má byť?
To je velúrová čierna.
Na opačnej strane.
To je podšívka.
Prečo?
Zaisťuje nepriehľadnosť.
Neobjednal som si podšívku.
Viete, do nových závesov
odporúčame, aby ste ju tam mali,
a tak predĺžili ich životnosť.
Ste hluchý? Nechcel som ju.
Pozrite... Závesy nevyrábame bez podšívky.
- To sa stavím. - Lebo
- zabraňuje opotrebovaniu. - Lebo si to naúčtujete.
- Počúvajte. - Vy počúvajte.
Tieto hlúposti som pri vašom otcovi tolerovať nemusel.
Snažím sa o to najlepšie.
Chodím sem už 34 rokov.
- A my si to vážime. - Kde je Jerome?
- Môj strýko tu už nepracuje. - Prečo?
Lebo... to je komplikované.
Chcem hovoriť s Jeromom.
Vydržíte sekundu?
Pán Abelman!
Zdravím, ako sa máte?
Nezaplatím ani cent, kým sa neporozprávam s Jeromom.
Chápem.
Dáte mi sekundu, prosím?
Čo robíš, Marty?
Hneď musíš vyjsť von.
Marty, prestaň. Vypľuj to, Marty.
Prestaň.
Máš záchvat paniky?
Čo to s tebou je?
Čoho sa bojíš?
Je to starý, ufrflaný katechéta s chlpmi v ušiach od svojich 30. rokov.
Čoho sa tak bojíš?
Pozri sa na mňa. Ty tu teraz velíš. Si šéf.
Šéfovia nežujú látku.
Čo sa deje? Marty, omdlieš?
Vstaň. Hneď. Prestaň.
Musíš sa tam vrátiť. Musíš...
Prestaň! Marty, vstaň.
Strieľaš si zo mňa?
Dočerta, Marty!
Mrzí ma to, Marty má veľmi dôležité stretnutie.
Za závesom?
Áno, za závesom. Ako vám pomôžem?
Môj záves má podšívku. Nechcel som ju.
A ak ju neodstránite z faktúry, začnem obchodovať s inými.
Nuž, váš odchod nás bude mrzieť.
Váš otec by nebol šťastný.
Nebol by, to je pravda.
Ale to nebol nikdy, takže...
Zbohom, pán Abelman.
Poď.
Poď sem.
Och, Marty.
Pozri sa na seba.
Si dospelý muž natlačený na stenu
a skrývaš sa za závesmi vo vlastnej kancelárii.
Musel som odtiaľ odísť.
Potrebuješ pomoc.
Pôjdeš za Dr. Herschkopfom.
Hej, iba raz.
O viac nežiadam.
Vy ste Marty?
Vitajte. Rád vás vidím. Poďte ďalej.
Tak, čo vás sem privádza?
Neviem.
Teda, to je na tom to šialené.
Je mi fajn.
Všetko je fajn. Je to smiešne.
Áno.
Phyllis ma prinútila. To je ten skutočný dôvod.
Phyllis?
Moja sestra.
Musí byť veľmi presvedčivá.
No...
A prečo Phyllis chcela, aby ste prišli?
- Prosím? - Prečo chcela, aby ste prišli?
Doslova nemám tušenia. Je to smiešne. Aj keby som si mal tipnúť, tak neviem.
Všetko je skvelé. Nemám problémy.
Teda, je mi dobre.
Všetko je s kostolným poriadkom.
To často nepočúvam.
No, to je môj príbeh.
Cítim sa zle. Mám pocit, že plytvám vaším časom.
Prepáčte.
Už pôjdem.
Pozrite. Hej.
Ha?
Ste tu.
To už môžete zostať.
Aspoň bude Phyllis spokojná, že?
To je pravda.
Vtipné. Posaďte sa.
Uvoľnite sa.
Tak fajn. Porozprávajme sa.
- Dobre. - Dobre.
Budeme riešiť nejaký konkrétny kostolný poriadok?
Dobre.
Tak prečo mi nepoviete o sebe?
Nemám veľmi čo povedať.
Narodil som sa a vyrástol som v New Yorku.
Mám dobrú prácu. Dobrý život.
Rozumiete? Nemám čo povedať.
Skutočne tu nechcete byť, že?
- No, pozrite... - Viete čo?
Asi máte pravdu.
Je krásny deň. Nepôjdeme na prechádzku?
Na prechádzku?
Áno.
- Spolu? - Iste. Prečo nie?
Povedzte mi o tom vašom dobrom živote. Závidím vám.
Nemám veľmi čo povedať.
Milujem svoju prácu.
Vlastním textilnú továreň.
Predtým ju vlastnil otec, no teraz sú moji rodičia...
No, nie sú... Viete, nie sú...
Prenechali mi ju v závete.
Ako dlho je odvtedy, čo umreli?
Ako dlho?
Bolo to nedávno?
Tak teraz ste šéf vy, čo?
Páči sa vám to?
Uhm.
Vaši zamestnanci sa s tou zmenou stotožnili?
Och, áno. Áno. Sú skvelí.
Sú mi rodinou. Poznám ich celý život.
Skvelá partia.
Teda, môj strýko ma žaluje, ale to je fajn.
Žaluje vás?
Áno. Nie je to veľká vec.
Len taká normálna rodinná dráma.
Chce viesť firmu.
A nemyslí si, že ja to dokážem. Ale bude to fajn.
Znie to dosť drsne.
Nie, naozaj. Je to fajn.
Je to fajn. Prehrmí to.
Ste ženatý?
S niekým som sa stretával, no pred pár týždňami sme sa rozišli.
To ma mrzí.
Nemusí. Je to vlastne dobrá vec.
Je mi oveľa lepšie bez nej.
A jediný problém je, že tesne pred rozchodom
som jej sľúbil dovolenku v Mexiku.
A teraz za mnou stále chodí
a vraví, že jej dlhujem dovolenku v Mexiku.
Veď viete.
No ale inak je naozaj všetko...
Fajn?
Áno.
Poďte.
Zahrajme si.
Čo?
Basketbal.
Ten veľmi nehrám.
Zdravím, chlapi. Nepotrebujete dvoch?
- Jasné. - Áno? Dobre.
- Ty hraj s nimi. - Dobre.
Som vo vašom tíme. Vy ste v ich.
- Basketbal mi nejde. - To nič.
- Len sa zahrejem. - Len sa zabávame.
- Dobre. Ideme. - Vamos! Vamos!
- Dobre. Poďme. - Dobre.
- Pripravení. - Pripravení.
- Hráme! Tu! - Pohyb!
Viete, aký je váš problém?
Áno, neviem behať aj driblovať. Pracujú ruky aj oči.
- Nie, je to to, že ste fešák. - Nie.
- Úspešný. - Ani nie.
- Pri peniazoch. - Možno.
A ste milý. Až priveľmi milý. Necháte sa využívať.
- Myslíte? - Pozor!
Marty! Prihrajte mi!
- Prihraj! - Prihrajte!
Pozeraj, kam hádžeš.
Čo robíš, človeče?
Čo robíš? Veď nie je v našom tíme!
Chlape, celý čas som bol voľný.
Čo ti je?
- Povedal. - No tak, chlape.
Povedal! Povedali ste!
Prečo ste to urobili?
- Urobili ste to vy. - Vy...
Ja som vás len požiadal o loptu. Nemuseli ste mi nahrať.
- Ešte raz. - Pripravení.
Začínajú porazení.
Kto ste?
Som Marty Markowitz.
Ste Ľahký cieľ Markowitz?
Nie.
Ste drsňák, však? Kto ste?
- Drsňák. - To neznelo veľmi drsne.
Skôr jemne. Slabučko. Ste slabučký?
- Nie, nie som slabučký. - Nie ste. Isteže nie.
- Nemyslím si. - Nie!
A čo už ďalej nebudete znášať?
- Vec sa má takto. Sľúbil... - Nebudete znášať...
- už žiadne jej reči. - Pozor.
- A čo od vás dostane? - No, povedala...
Nič. Nič. Poviete jej to?
Niekedy je to s ňou ťažké.
Urobte to hneď. Zavolajte jej.
Hneď? Teraz nie je správny čas.
Teraz je najvhodnejší čas.
Dokonca vám darujem svojich 10 centov. Páči sa.
Ten hovor bude zadarmo, no ušetrí vám tisíc dolárov.
A aj pokoj mysle.
Asi nie som pripravený.
Marty, som pri vás.
Ahoj, Deborah. Tu Mart...
Prepáč.
Nemal som... Prepáč.
Nie, ja... Pozri, mám kopu práce.
- Nemal... - Dokážete to.
Počuj.
Vec sa má takto.
Nezaplatím ti týždenný pobyt v Mexiku.
Uhm. Päťdňový by bol lacnejší.
- Áno. - Nie.
Alebo... zvážila by si tri dni v Poughkeepsie?
- Mám kupón. Aj do kúpeľov. - Nie.
Nie.
- Mám ho. - To je jedno.
- Vlastne mám dva. - To nie je to, čo...
- Prepáč. - Marty.
- Ja... prep... - Marty.
Nekrič na mňa, prosím.
Nemusíš kri...
Dobre, Marty. No tak, no tak.
Ale nie. Ale nie. Vy...
- Dýchajte. - Bože.
Zavesili ste jej. To nebude dobré.
- Nemali ste zavesiť. - Ste v poriadku?
- Áno. - Potíte sa až cez kabát.
- Omdliem. - Neomdliete.
Neomdliete.
Už sme tu. Dobre? Už sme tu.
- Otvorím... Otvorím vám. - Dobre.
OBCHOD S RÁMAMI
- Už len kúsoček. - Dobre.
Ahoj, Joe. Máš niečo na sedenie, stoličku
a aj pohár vody pre priateľa?
- Och, nie. - To nič.
Len sa upokojte. Dýchajte.
- Vďaka. - V poriadku.
Sadnite si.
- Pokoj. - Dobre.
To je ono. Len dýchajte. Zhlboka. Nádych.
Raz, dva, tri, štyri.
Výdych. Dva, tri, štyri.
Nádych. Vďaka. Ide vám to skvele. Páči.
- Ach. Ďakujem. - Napite sa.
- Ste v poriadku. - Vďaka.
Dobre, nádych.
- Je mi fajn. - Výdych.
Za tieto rady si toľko účtujete?
To je osem rokov tréningu.
- Páni. - Skvelé.
- Ako sa cítite? - Oveľa lepšie.
- Aj tak vyzeráte.
- Áno. - Dobre.
- Ďakujem. - Boli ste biely ako stena.
- Prepáčte. - Nemusíte, nemáte za čo.
Neviem, či môžem, doktor, ale mám tie veci pripravené, ak chcete.
Áno. Dobre, iste. Skvelé.
Ako sa cítite?
- Ale. Dobre. - Áno?
- Asi som už v poriadku. - Dobre.
- Tak čo poviete? - No dobre!
To je ono. Ide vám to.
Páči sa... Hej.
Marty.
Čo poviete? Spoznávate ju?
Myslím, že nie.
Nepoznáte Jackie Stallonovú?
Nádherné ženy wrestlingu?
- Ou, áno. - Tak, tak.
Aha, a ďalší...
Môj list, ktorý mi uverejnili v New York Times.
O treste smrti.
Výstižné.
Nebolo by lepšie, ak by pod fotkou bola podložka?
A rámy by mohli mať rovnakú veľkosť. Navzájom by sa vyvážili.
- Myslím, že má pravdu. - Mám to urobiť? Dá sa to.
Ak tam dáte zelenú podložku, zvýrazní to vašu zelenú košeľu.
- Chcete moju prácu? - Nie.
Fakt má dobré oko.
Vezmete si túto? A ja upravím tú s Jackie Stallonovou?
- Iste. - Skvelé.
Ste v tom dobrý.
Pracujem s látkami. Vo farbách sa vyznám.
Prečo váš strýko tvrdí, že neviete viesť továreň?
Lebo neviem.
To sú jeho slová či vaše?
Moje. A viem, že si to všetci tajne myslia.
- Nezvládnem to. - Nemyslím si.
Nepoznáte ma.
To si nemyslím o nikom.
Každučký jeden človek na tomto zemskom povrchu sa môže zmeniť.
Všetci sa môžu pousilovať a môžu sa zlepšiť.
Len musia chcieť.
Naozaj tomu veríte?
Môj otec mi povedal, že nič nedokážem.
A pozrite na mňa.
Prežil holokaust.
Je to hrdina.
Čo urobíte, keď vám hrdina povie, že ste nula?
Neviem.
Dokážete, že sa mýli.
No dobre. Takže to je 37 dolárov.
Vieš ty čo? Nechal som si peňaženku v kancelárii.
To nič. Tak si to nechám.
Neplánoval som ísť von. Dokelu.
Nehorí to.
Dobre.
Viete čo, môžem vám hneď zaplatiť za sedenie. V hotovosti.
- Naozaj? - Isteže.
Viete čo... Nemusíte, to nevadí.
Chcem to. Dlhujem vám peniaze. Mal by som zaplatiť.
Nie. Vrátim sa.
- To nič. - Ak som v niečom dobrý,
tak v účtovníctve.
A nebudem ten chlap, ktorý nezaplatí.
- To nič. Ne... - Robíte mi láskavosť.
Vďaka vám nebudem musieť vypisovať a posielať šek.
Dobre teda, ďakujem. Vážim si to.
- Bez problémov. - Je to od vás veľmi milé.
Pozrime sa. Je to 45, však?
- Správne, áno. - Áno?
- Je to 45. - Áno.
Nie je tam 45?
Správne. Áno, je.
Je, len... Je to 45 za hodinu.
A prešvihli sme to.
Áno. Ale viete čo? Nevadí. Je to na mňa.
Nie, nie. Chcem zaplatiť presne.
Nebláznite. To je v poriadku.
- Rozhodne nie. - Marty.
Prosím.
Pozrime sa.
- Hodina a 15 minút. - Nemusíte...
Takže, koľko to je?
No, ak začnete druhú hodinu,
účtujem si za celú.
- Isteže. Chápem. - Ale naozaj to je v poriadku.
- Necháte to tak? - Nie. Chcem to.
Snažím sa...
- Urobíme to. - Toto...
- Stačí. - Trvám na 90 $.
- Nie, Marty. To je v poriadku. - Vybavené.
- Vy... to nie je. - Už ich držíte.
Ďakujem, Marty.
- Vy ste ale číslo. - Páči sa.
- Joe... - Vďaka.
- Nie. - ...vraciam stoličku.
- Bolo to od vás milé, Joe. - Nechajte.
Ale máte pravdu.
So skosenou hranou a zelenou podložkou to bude
- vyzerať... - Tam, odkiaľ pochádzam...
- ...krásne. - Máte to tu úžasné.
Ladí to s vestou. Viete čo, Marty?
Ešte zostáva pár minút do konca hodiny.
Viete, čo by sme mali urobiť?
Vybaviť tú záležitosť s Mexikom.
- Vďaka, Joe. - Vidíme sa.
Nie je to dobrý nápad.
Vlastne z toho bude naozaj zlý nápad.
Najskôr jej tú dovolenku v Mexiku kúpime obaja.
To sa nestane.
Tvrdíte to, ale nepoznáte ju. Nedá sa s ňou hádať.
Je ako vražedný zápasník, no zabije vás svojimi rečami.
Myslíte, že vyhrávate, a skočí na vás z vrchu ringu,
chytí vás do zveráku a koniec.
No tak si oblečte trikot, lebo to zvládnete.
Nie je tu, takže...
- Panebože, Marty. Konečne. - Aké „panebože“?
Ak ťa preruší, zavoláš znova. Tak život funguje.
Nerozumieš životu.
- Preruší... - Nemusela si kričať.
- Nekričala som. - Kričala.
Nekričala som.
Fajn. Ja... Pozri... Dobre, prepáč, že som ťa ranil.
Chápem, rozišli sme sa. Ale dlhuješ mi Mexiko.
Našla som hotel v Cancúne s výhľadom na more a so všetkým...
Dobre, to je...
Neakceptovateľné.
Kto ste?
- Kto to je? - Marty je môj klient.
Váš klient? Priviedol si si právnika?
Marty vám dovolenku nezaplatí.
Sľúbil to.
Jeho sľub bol len ústny, nie písomný.
- Koho to trápi, sakra? - Sľúbil ho vo viere,
že váš vzťah bude pokračovať.
O tom nikdy nič nepovedal.
Ja som vždy chcela ísť do Mexika a on, že to zaplatí. Marty?
Povedal si, že zaplatíš, že?
- Snažíte sa ho využiť? - Nie.
Ale znie to tak.
Naozaj chcete byť taký človek?
Nie. On to povedal.
Povedz mu to, Marty.
Povedal si, že zaplatíš.
Nevyjadrím sa k tomu, čo povedal, ale jasne počujem, čo hovorí teraz.
A hovorí: „Stačilo.“
Hovorí, aby ste prestali s telefonátmi,
nechodili do jeho práce,
a upustili od všetkého kontaktu s ním a aj s členmi jeho rodiny.
Marty takisto hovorí, že ak to neurobíte,
nebude váhať a použije na vás plnú právnu moc.
Marty hovorí, že nezaplatí za vašu dovolenku v Mexiku.
Ani dnes, ani zajtra, nikdy.
Hovorí aj, že ak v tomto duchu budete pokračovať,
jediný výhľad, ktorý budete mať, bude výhľad na väzenský dvor.
Martin.
To si povedal?
Povedal som niečo veľmi podobné.
Toto stretnutie bolo nahraté.
Pekný deň.
Bolo nahraté, takže...
Vypadnite z môjho bytu.
Och! Božemôj.
- Videli ste jej tvár? - Som ako na drogách.
Nikdy som žiadne neužil, ale takto sa isto cítia ľudia na drogách.
- Cítite sa dobre? - Úžasne.
„Výhľad na väzenský dvor?“
To bol geniálny ťah.
- Že? Dajte päť. - Áno.
- Dajte desať. - Dobre.
- Dajte sedem a pol. - Čo?
Ale nič. Len vtipkujem.
Ach, dokázali ste to, Marty. Postavili ste sa za seba.
Áno.
Ste dobrý človek, Marty.
Mám dosť práce, ale páčite sa mi, a myslím, že vám viem pomôcť.
Dobre.
Nechávate sa využívať.
Nedovolím, aby vás využívali.
Ani dnes, ani zajtra, nikdy.
Znie to dobre?
Áno, znie to dobre.
Pomôžem vám.
A všetko bude v poriadku.
A prvé, čo urobím, bude absolútne neetické.
Objímem vás.
Milujem objatia.
- Aha. - Čo?
Pozrite na ne. Nie sú bombové?
Och, áno. Bombové.
Jedného dňa si ich kúpim.
Mám pocit, akoby sme vykradli banku.
- Však? - Takmer.
- Ten adrenalín. - Áno, viem.
Dnes asi nezaspím.
Viete čo? Skúste mätový čaj.
Preklad titulkov: Jessica Mona Youssefová