-В попередніх серіях… -Навіщо я тут?
Я не можу з'явитись в Білорусі з порожніми руками.
Якщо мені доведеться свідчити
про те, як ракети потрапили до рук терористів,
тобі доведеться свідчити, як ти потрапив на потяг наркокартелю.
Це було б неприємно.
Наразі я потрібна тобі, а ти — мені.
Хіба що ти розповіла юристу забагато.
-Ти з ним спиш. -Він лише інструмент.
Ти колись закохувався?
Але ось я, що вклала сили в хлопця, яким би ти міг бути,
якби зібрався.
-Ти розходишся зі мною? -Справа в тому, що ти
зіткнувся з серйозною проблемою, і надіятись, що це добре закінчиться,
для мене надто легковажно.
Ксандер Гой порушив протокол безпеки та повідомив агентці ваше ім'я.
Я їздив до Відня, а потім хтось намагався вбити мене дорогою до аеропорту.
Чорт!
-З'ясувала, кого мені треба підкупити? -Лева Орлова.
Не вистачить грошей. Розблокуєш рахунок в швейцарському банку?
Єдиний спосіб розблокувати рахунок — через банк.
З ким про це можна поговорити?
Я хочу побачення з твоїм сусідом.
Якщо погодиться, я зніму санкції на одну годину, аби цього не помітили.
У агентки була дитина, яка померла. Я не хотів давати Дон важіль.
Я не довіряю Дон Гілбейн.
Погоджуюсь. Для того я тебе і відправляю.
Я відправляю вас до Женеви підстрахувати Гендрікса.
Ми викинемо вас в Італії, звідки машиною ви доберетесь до Женеви.
Ти щаслива? Повертаєшся додому.
Спочатку нам треба вижити в подорожі.
СЕРІАЛ NETFLIX
ЮРФАК В ДЖОРДЖТАУНІ
Я обіцяю це повернути завтра-рано вранці.
Це довідник.
Його не можна виносити з бібліотеки.
Гаразд. А немає жодної можливості, аби я залишилась після закриття?
Іспит завтра, а професор цитує цей підручник.
ТРИ РОКИ ТОМУ
Це складно, бо книгу вже не продають.
Жодних виключень.
-У вас чотири хвилини до закриття. -Будь ласка.
Три хвилини. Ви втрачаєте час.
Привіт.
Агов.
Я Оуен.
Що?
Я Оуен. Ми в одному класі з права про контракту.
Ніколи тебе раніше не бачила.
Правда?
Стривай.
А тепер?
Добре.
Так. Може бути.
Знаєш, ти просто могла взяти книгу.
Це було б крадіжкою.
Ми вчимось бути юристами.
Ці речі не поєднуються.
Але ж ти її повернеш, так?
Технічно, ти просто позичиш книгу з бібліотеки,
для чого бібліотека й створена.
Агов.
Ми закриваємось. Поверніть цю книгу.
Годі, справді повернеш?
Залиш ненадовго.
Що поганого може статись?
Академічний випробувальний термін, відрахування, звинувачення у крадіжці.
Годі тобі. Цього не станеться.
Нічого з цього.
Послухай, хлопче.
Оуен.
Якщо це спроба підчепити мене, то я не зацікавлена.
Не спроба. Я лише хочу допомогти, бо ти виглядаєш напруженою.
Я в нормі.
Впевнена?
-Будь ласка? -Ні.
Юридична бібліотека.
Неприємно псувати вам вечір,
але у навчальній кабінці є хлопець, що задовольняє себе.
-Що? -Так, має дурний вигляд.
Він з головою накрився сорочкою,
і так «працює», ніби хоче почати пожежу.
Ви маєте прийти сюди, доки не сталось санітарної проблеми.
Гарного вам вечора.
Бери книгу.
Ну ж бо, бери книгу.
Бери книгу.
Пішли нагору.
Не вірю, що я це зробила.
Навіщо я це зробила?
Бо тобі це було потрібно.
Але якщо ми усі почнемо порушувати правила, бо нам щось потрібно,
то цивілізації прийде кінець.
Вочевидь, ти вперше стала бунтаркою,
але я живу тут і, повір мені,
позичити книгу не призведе до кінця відомої нам цивілізації.
Але якщо тебе охопило почуття провини, я візьму книгу,
та поверну її завтра. Без проблем.
То ти хотів, аби я її поцупила, щоб скористатись самому?
Що?
Ні, абсолютно…
Так. Тобто, якимось чином.
Але після спільного злочину ми могли б і повчитись разом.
-Обіцяю, що не буду займати тебе. -Звісно.
Я серйозно.
Я залишусь лише другом до кінця семестру.
Стану найкращим партнером по навчанню за все твоє життя,
а потім вже позалицяюсь.
Згода?
Згода.
ШВЕЙЦАРІЯ
НАШ ЧАС
Я не хочу бути твоєю іграшкою.
Це говорить твоє Его.
Це ідеальне прикриття.
Молодий, запальний, дурний.
Гаразд, але в Женеві я піду по магазинах.
Піду в спа, зроблю собі нігті.
Не дратуй мене.
Це дуже небезпечна мить для нас, Оуене.
В Женеві багато російської мафії.
Гадаєш, росіяни знають, що ти приїдеш?
Гадаю, нам треба забрати мої гроші та забратись, перш ніж з'ясуємо це.
Мені було б значно спокійніше, якби операцією не керував Ксандер Гой.
Забудь про нього.
Відтепер ми можемо покладатись лише одне на одного.
Доки наші інтереси збігаються.
Це ти так сказала,
коли я спитав, чи можна тобі вірити.
Хочеш сказати, щось змінилось?
Думаю, ми минули етап лише спільних інтересів.
Ми пов'язані одне з одним.
Хочеш ти того чи ні.
Де Оуен?
Поїхав з міста.
Знаєш, куди?
Не знаю, але, певно, там холодно.
Він вкрав мою зимову куртку.
Хто? Ревнивий колишній?
Ні, Оуен.
Ганна хоче дізнатись, куди він поїхав.
До Женеви.
Але думаю, це мало бути секретом.
Я допоміг йому з проблемою міжнародних санкцій.
Він дуже нервував щодо цього. Сказав, що це питання життя та смерті.
Не відповідай.
Привіт, мамо.
Я поблизу тебе і подумала, що можу підкинути тебе на роботу.
Дякую.
Але я вже виходжу.
Чудово, буду за десять хвилин. Можливо, за 20. Побачимось під будинком.
ЖЕНЕВА
-Що ти робиш? -Розслабся, солодкий хлопчику.
Твоє прикриття — гарна супутниця,
тож якщо я захочу стиснути твою руку чи схопити тебе за дупу…
тобі це має подобатись.
Коли це все скінчиться, я подам скаргу в відділ кадрів.
Успіху.
Орел приземлився.
Орел?
Більше схоже на ідіота.
Так, трохи не вистачає розмаху оперативного відділу.
І ми тут, аби підтримати Гендрікса.
Його успіх буде успіхом для Контори.
Зареєструйте нас.
Так, але для нас це погано.
Якщо він з цим впорається,
то стане недоторканим,
а якщо з'ясує, що ми за ним шпигували, то поховає нас.
Не зважаючи, що нас послав Найленд?
Не будь наївним. Генеральний радник нічого нам не винен.
Тому ми маємо самі потурбуватись за себе.
Треба повісити помилки на Гендрікса,
а самим вкрасти перемогу.
Це мені подобається. Дай п'ять.
Ласкаво прошу до Женеви. Я буду вашою підтримкою, на час перебування тут.
Ми знаємо.
Ксандере, ти пам'ятаєш Макс Меладзе.
Слухай, повідомляти справжнє ім'я куратора - це порушення протоколу.
Як і намагатись вбити юриста Контори.
Я не намагався нікого вбивати.
Намагався, Ксандере,
бо подумав, що я дала Оуену компромат на тебе. Але це не так.
Я досі нічого не розповіла, але розповім, якщо виникне потреба.
Не треба погроз.
Погрози привели мене сюди, тож я продовжу ними користатись.
Але якщо ти будеш милим, тоді ми усі виграємо, правда?
Гаразд.
Розглянемо план.
Звісно.
Завтра вранці ми підемо в «Банк Женеви»
і отримаємо доступ до одного з рахунків Макс,
який чарівним чином розморозять між 10 та 11 годинами.
Щойно отримаємо гроші,
Макс звернеться до Льва Орлова та призначить зустріч,
аби підкупити своє повернення та забути про минуле.
Потім я повернусь додому і буду тиждень спати.
На словах все легко.
Ні, я би сказав, нічого складного, хоча я певен, що це зміниться.
Кіріл знає, що я тут?
Це бос місцевої мафії.
Якщо не знає, то дізнається.
Половина персоналу у нього на зарплаті.
Тож тримайтесь в тіні, доки не сходите в банк.
Якщо все буде добре, ви поїдете ще до обіду.
В консульство для тебе прийшла телеграма.
Дякую.
Гадаєш, він поставив тут жучки?
Я це знаю.
Маю піти в консульство. Ти не створиш проблем?
Точно ні.
Макс, я серйозно.
Прийми ванну, замов їжу, сходи в спа. Я швидко повернусь, гаразд?
Так, сер.
НЕМАЄ СИГНАЛУ
НІМЕЧЧИНА
НЕВІДОМИЙ АБОНЕНТ
-Алло? -Макс знайшла усі твої камери.
Моя п'ятирічна племінниця сховала б їх краще.
У тебе немає племінниці.
Звідки ти в біса знаєш?
Бачив моє досьє, Гой?
Наче ти не бачила мого.
Ми змагаємось за підвищення на одну посаду.
Я тебе прошу. Яке там змагання.
Ти домашній улюбленець. А я — хижак.
Посада буде моєю,
тож можеш не намагатись зіпсувати мою операцію.
Мені подобається твоя впевненість,
але для цієї роботи потрібен спритний молодик, а не груба сила.
Привіт!
-Маєш гарний вигляд, Дон. -Дякую.
Йди нагору.
В міні-холодильнику є пиво. І не чіпай мого хлібу без глютена.
За пів години нарада з планування місії.
Зрозумів.
-Це був Стендіш? -Так.
Його група щойно прибула.
Ми свою частину зробимо. Не облажайся зі своєю.
Міцно обіймаю.
Як справи на роботі?
Все добре.
З якої нагоди підвозиш мене з кавою та випічкою?
Наш кіт помер?
Як справи з Джеффом?
Він запросив мене на весілля його сестри на вихідних.
Тож, гадаю, все серйозно.
Чудово.
Він підходить для тебе.
Ти точно щось хочеш сказати.
Що відбувається?
Джефф є помічником
президента з економічної політики, так?
Так.
Оскільки Джефф працює в Білому домі, то міг би мені де з чим допомогти.
Це делікатна справа.
Тому краще, якщо ти його попросиш.
Мені потрібно знати, хто був на засіданні Комітету з асигнувань
з головою адміністрації в минулий четвер.
Ти просиш шпигувати для тебе?
Я прошу про послугу.
У мене є клієнт. Він хоче знати, чи був на тому засіданні його конкурент.
Ні, мені незручно використовувати свого хлопця як інформатора.
Так роблять справи у Вашингтоні. Зв'язки та послуги.
Думаєш, як ти влаштувалась на роботу?
Стало якось тихо.
Я не помітив.
Справді? Кітченза, Ебнер та Гендрікса немає в офісі?
-Це ж не збіг, правда? -Я не знаю, і мені байдуже.
Стривай. А тобі що?
Бо на відміну від вас, боягузів,
я віддаю перевагу, аби знати, коли наближається абзац.
Не мій вибір.
Краще хай мене зіб'є автобус,
ніж скажуть, що я хворий на рак.
Швидка смерть. Знаєш, про я?
Але тут смерть ніколи не буває швидкою.
Ні.
Чорт, чорт.
Що?
Це Оуен, я в консульстві. Ти хотів поговорити?
Так. Привіт, Оуене.
Я лише хотів сказати кілька слів про те, як ми епічно облажались.
Чому? Що ще трапилось?
Ті наші ракети, що зникли, вдалось відстежити
від Ласаро-Карденаса до Танжеру.
Тобто, найімовірніше, вони прямують до Південного Судану.
Змалюю тобі перспективи.
Це те місце, яке купа терористів вважають домівкою.
Ясно. Це погано.
Ти казав, що ракети були деактивовані.
Отямся, Оуене.
Чи у робочому вони стані, нічого не значить.
Якщо преса про це дізнається, для нас все скінчено.
«ЦРУ постачає ракети терористам».
Заголовок на першій сторінці!
Тепер уявляєш?
Оуене?
Янусе, замовкни. Дай мені подумати.
Ти маєш зробити це більш незрозумілим.
Що?
Цей скандал, Янусе. Американці не люблять нічого складного.
Тому про «Вотергейт» досі говорять, а про «Іран-контрас» — ні.
Люди досі не розуміють,
що нікарагуанські повстанці, які торгують наркотиками,
мали робити із заручниками в Лівані.
Тож якщо ти вважаєш, що справи дійсно підуть шкереберть,
тобі потрібно додати до цього якомога більше нісенітниць,
аби в «Нью-Йорк Таймс» не могли написати простий заголовок.
Це найдурніша…
і, можливо, найгеніальніша твоя думка.
Знаю. Скаламуть воду так, аби ніхто не знайшов кінців.
А тим часом спробуй повернути ракети.
Насправді, керовані ракети.
Нехай, керовані.
Пішов ти.
Хто там?
Консьєрж, мадам.
Я отримав подарунок, за яким ви мене відправили.
-Це модель з GPS? -Так.
Можу я ще чимось допомогти?
Ні. Дякую.
Налийте будь-чого з кранику.
Привіт.
Текілу та лайм, будь ласка.
Та лід.
Дякую.
-Привіт. -Привіт.
Як справи?
Вже краще.
Так. Я розумію.
Я Оуен.
Марта.
Складний день?
Тобто,
достатньо складний, що я п'ю один о 17:00 вівторка?
Але ти п'єш не один.
Вже не один.
Будьмо.
Ти з Женеви?
Ні, лише закінчую тут навчання.
Зрозуміло.
А ти?
Приїхав на зустріч.
А потім назад до Америки?
-Це настільки очевидно? -Ні.
Ні, все добре.
Мені подобається американський акцент.
А мені подобається…
той акцент, який є в тебе.
Шведка?
Я з Ісландії.
Тобто, ти з вікінгів?
Бо поцілувати дівчину-вікінга завжди було в списку моїх бажань.
Лише поцілувати?
То чим ти займаєшся, що необхідні зустрічі у Женеві?
Я солодкий хлопчик.
Це просто дурний жарт для своїх.
Я допомагаю другові.
Насправді навіть не другові, а скоріше…
моєму заклятому колезі.
Це все…
бісова сіра зона.
Я тримаюсь за соломинку.
Ясно.
Це…
Схоже, вона не проста дівчина.
Що ж, вона…
А я не казав, що це вона.
Я лише припустила.
Стосовно такого гарного хлопця.
Чорт забирай, я знаю, що тут відбувається.
-Я на це сподіваюсь. -Ні, ні, ні. Ти…
Акцент, флірт, навідні питання.
Ти іноземний агент.
Що?
Намагаєшся зібрати на мене компромат?
Ми піднімемось в номер, розважимось, ти зробиш фото,
а потім будеш мене шантажувати.
Не розумію, про що ти кажеш.
Годі тобі. Я не божевільний.
Чому б мені бути божевільним? Це класно.
Мені треба йти, вибач.
-Що? Ні. -Так. Це стало дивним.
Ні, не йди. Годі тобі.
Ти була дуже переконлива. На дві секунди я тобі повірив…
Це вперше я потрапляю у «медову пастку»…
Я вперше потрапив у «медову пастку».
МАКС: ДЕ ТИ?
Я ЗГОЛОДНІЛА
В консульстві все пройшло добре?
Так.
Так, все гаразд.
Просто ще одна справа, над якою я працюю.
В готелі все тихо?
Так, все тихо.
Не віриться, що ти робив це десять років.
Так. В мене вже починається посттравматичний синдром.
Неймовірна нудьга,
поєднана зі страхом, що в будь-яку мить все піде догори-дригом
та знищить твою кар'єру.
Так, але тепер ти юрист, пам'ятаєш?
Ти не відповідаєш за цю операцію.
Ми тут, аби переконатись, що Гендрікс не облажається.
Стейк на вигляд дуже смачний.
Вони, вочевидь, подобаються одне одному.
Думаєш, вони сплять разом?
Не обов'язково.
Але для неупередженості Оуена це погано.
Ти колись спав з активами?
Звісно. Але без жодних емоційних прив'язаностей.
А з їх боку?
А чому до мене ніколи не залицявся?
Ми серйозно хочемо вести цю розмову
у цьому запліснявілому туристичному фургончику?
Так.
Усі мої стосунки закінчувались жахливо.
Гадаю, ти мені надто подобалась, аби все зіпсувати.
Що ти робиш?
Документую, як Оуен порушує правила.
На випадок, якщо нам доведеться завести справу проти нього.
Тобто, знищити його.
Це те саме.
У мене для тебе дещо є.
Оскільки ти скоро мене позбавишся,
хочу, аби в тебе залишилось щось на згадку про мене.
Дякую.
Це найкрасивіша річ, яку мені дарували.
Приміряй.
Так. Чудово.
-Гарний. -Правда?
Вибач, я не приніс тобі нічого.
Але ти привів мене сюди.
Яким буде твоє повернення додому?
Якщо все піде по плану. Яким буде життя?
Де ти житимеш? Чим будеш розважатись?
Не роби цього.
Не робити чого?
Немає сенсу ставити мені такі запитання,
коли я знаю, що вони опиняться у моїй справі.
Ні, не опиняться.
Оуене, якщо дійде до бійки
і ти знатимеш, що отримаєш щось, розповівши Конторі мої секрети,
ти це зробиш.
То ж я роблю тобі послугу, нічого не розповідаючи.
Іншими словами ти ніколи не розкажеш мені, що в тебе є на Гоя?
Ні, пішов він.
В Білорусі у Ксандера був роман
з дружиною Кіріла.
Чорт.
Не думав, що він на таке здатен.
Тобто, вочевидь Кіріл не знає?
Кіріл знає, що у його дружини був роман,
але не знає з ким.
Він замучив кількох людей, шукаючи відповідь.
Коли не спрацювало, запропонував винагороду.
Не дивно, що Ксандер боїться тебе.
Через тебе його могли звільнити й вбити.
Піду в туалет.
-Замовиш нам десерт? -Так, звісно.
Ти хто?
Мене прислав Кіріл.
-Аби вбити мене? -Ні.
Брешеш. Попрощайся з мізками.
Стривай. Я присягаюсь.
Він просив мене з'ясувати, якого біса ти робиш в Європі.
Ти приїхала по нього?
Ні.
Але зараз я трохи роздратована.
Скажеш своєму босу, що я прийшла з миром,
але так само легко почну війну.
Якщо у Кіріла виникнуть ще питання,
то хай краще подзвонить. Ясно?
Пропустимо десерт.
Ходімо.
Я… Думаю, я буду спати на дивані.
Не проти, якщо я швидко сходжу в душ,
перед тим, як ти... Що?
Макс.
Мені це потрібно.
Тобі це потрібно.
Припини лишати мене єдиним інстинктом, який ти стримуєш.
Ось, тримай.
Поповни запас електролітів.
Це було щось.
Так.
Джеффе?
Що?
Забудь.
Ні. Що ти хотіла?
Це по роботі.
Поділись. Можливо, я допоможу.
Добре. У нас зустріч з одним важливим потенційним клієнтом,
але партнери тримають це в секреті.
Я лише знаю, що ця людина була на засіданні комітету з асигнувань
з головою адміністрації минулого тижня.
На тому засіданні з Кевіном було кілька людей.
-Ти ще щось знаєш? -Ні.
І я би цього не питала,
але я відчуваю, що відстаю від інших,
і мені треба привернути увагу партнерів.
Гаразд.
Там були Білл Коннелі та Трейсі Хіменес з «ДжейПіМорган»,
і Люсінда Джексон з «Венгард».
Добре, я знайду дані на кожного з них, а потім подивлюсь, хто прийде.
-Дякую тобі. -Все буде чудово.
Просто для інформації,
я нікому не говорив, що ти втратила доньку.
Деякі речі їх не стосуються.
Дякую.
Поспи трохи.
У нас завтра важливий день.
Починаємо.
«БАНК ЖЕНЕВИ»
Гаразд, у нас на все 59 хвилин,
а потім я сідаю на літак до Вашингтону, а ти повертаєшся у гру.
Я чую присмак смутку в твоєму голосі?
Будеш сумувати за мною?
Ні. А ти за мною?
Ні.
Вітаю, ми прийшли до Маркуса Фішера.
-Перепрошую? -Доброго ранку.
-Чим можу допомогти?
Мені потрібно перевести гроші з мого рахунку.
Звісно. Мені потрібен номер рахунку і ваш код доступу.
Боюсь, я не можу отримати доступ до рахунку. Він заморожений.
Ні, рахунок був розморожений, повірте.
Перевірте ще раз.
Сер, рахунок потрапив під санкції США.
Я не лише не можу дати доступ до нього, але протокол вимагає,
аби я повідомив УКІА про спробу доступу до рахунку.
Ні. Не робіть цього.
Прошу, дайте мені дві хвилини. Я маю подзвонити. Я зараз повернусь.
-Сер, я боюсь, що… -Дві хвилини. Заспокойтесь.
Я обіцяю.
Що ти зробив?
Можливо, я переплутав час.
-Ми прийшли не в той час? -Так.
-Вечором я подарувала тобі годинник. -Спокійно.
Коли Лайназ назвав мені час, я вирішив,
що він казав про час в Женеві.
Але, напевно, він мав на увазі десяту ранку в Вашингтоні.
Ми прийшли на шість годин раніше.
-Ти маєш це виправити. -Зараз. Сиди спокійно.
Щось не так.
Де Макс?
Чорт! Я знала, що це піде шкереберть.
ОУЕН
Ваш дзвінок…
-Що не так? -Нічого.
Але твій голос напружений.
-Проблеми в банку? -Ні. Я подзвоню, коли закінчать.
Маю тримати цю лінію вільною.
-Це він. -Він дзвонить.
-Бери. Відповідай. -Брати? Що я...
Алло?
Привіт, вибач, що дзвоню так рано.
Потрібна твоя допомога, аби вибратись з халепи.
Що сталось?
Я переплутав час, коли будуть зняті санкції,
і не можу зв'язатись з хлопцем з УКІА.
Міг би ти з'їздити до мене та подивитись, чи він там?
Він зустрічається з моїм сусідом.
Ні, друже, не можу.
У мене якийсь розлад шлунку.
Маю залишатись поблизу туалету.
Ясно, дякую. Хай тобі стане краще.
Салазар.
Привіт, це я.
Сподіваюсь, це не жалюгідна спроба щодо сексу?
Ні. Ні, я у Женеві.
Якщо дзвониш не для того, щоб мене повернути, то що тобі треба?
Ти мені потрібна, аби поїхати до мене додому, знайти там Теренса,
і спитати, чи не спить з ним його хлопець з УКІА.
-Не буду я цього робити. -Будь ласка? Я…
Я облажався.
Мені потрібна допомога.
Яка в тебе адреса?
Доброго ранку.
Оуена немає.
Я знаю. Він мене прислав.
Що відбувається?
Хто з вас Лайназ?
Оуену потрібно поговорити. В Женеві виникла проблема.
Добре. Чорт, дайте мені хвилинку.
З Оуеном все добре?
Я не можу розповідати.
Ви у мене дома о четвертій ранку. Я хочу знати, чи з ним все добре.
Наразі він в нормі.
Але, знаючи його, це ненадовго.
Він знайде інший басейн з акулами, куди стрибнути.
Ні, я нічого не можу зробити.
Після повідомлення про спробу доступу рахунок не можна розморозити.
-Доведеться вигадати щось інше. -Ясно, дякую.
-Ми могли пограбувати банк. -Ні, ми не будемо грабувати бісовий банк.
Маєш рацію, швейцарські банки - фортеці.
А ось хорватські можна взяти.
А що? Я з твого боку ідей не чую.
Оуене, ти куди?
Посунься.
Якого біса?
Привіт. Як справи?
Схоже, Найленд сумнівається, що я можу закінчити роботу.
-Нас послали як підтримку. -Допомогти тобі.
Брехня. Ніхто не посилає юристів допомагати.
Ви тут, аби звинуватити Оуена, якщо справи підуть не так, що і сталось.
Точно. Я знайду позитив в цьому лайні,
використавши усі переваги вашого оперативного досвіду,
аби подолати ці труднощі.
Відсунься, ми сідаємо.
-Куди ти їдеш? -Ми потрібні Оуену.
Ні, якщо у нього серйозні проблеми, ЦРУ виконає ексфільтрацію.
Він не шпигун, він юрист.
І навіть якби був шпигуном, ти знаєш, як він не любить просити про допомогу.
То хочеш летіти в Женеву, рятувати його?
Ганно, минуло два роки, як ви розійшлись.
Я не… Це не тому.
Ми з тобою єдині люди, яким до нього не байдуже.
Якщо ми не допоможемо, ніхто не допоможе. Тож збирай речі.
Я замовила квитки першого класу на шосту ранку.
-Машина буде за 20 хвилин. -У мене робота.
В офісі без вікон, що просякнутий смутком.
А місця першого класу стають ліжком, ти отримаєш тепле печиво під час зльоту
та безкоштовні напої під час всього рейсу.
Добре, скажу, що захворів.
То ти переплутав часові пояси?
Так. Це смішно, але не має стосунку до нагальної проблеми.
Ясно? Нам потрібно зняти гроші Макс з рахунку.
Що тут в біса відбувається?
Кітченз? Якого біса ти робиш на моїй операції?
-Дон відправила тебе підстрахувати мене? -Ні, я від генерального радника.
Підстраховую Гендрікса.
Втручаючись у мою операцію без мого відома?
Привіт, я Ебнер. Може, ви зайдете,
аби весь світ не бачив вас біля нашого клоунського фургончику?
Оуен облажався. Рахунки досі заморожені.
-Треба повідомити про це Дон. -Навіщо?
Зізнатись, що втратив контроль над операцією, якого в тебе ніколи не було?
А якщо скажемо, що ми з Служби внутрішніх доходів,
у нас справа з ухилення від податків, і потрібен доступ до рахунку?
Для чого?
Аби перевести уряду гроші невиплачених податків.
Ні, це дурна ідея.
Видавати себе за урядовця США є федеральним злочином.
Але технічно ми працюємо на уряд.
Це не якийсь регіональний банк.
В його сховищах нацисти переховували картини Вермера.
Безпека на рівні. Вони перевірять документи.
Боже. Як ми програли вам Холодну війну?
Ми все занадто ускладнюємо.
Ми працюємо в клятому ЦРУ. Який головний мандат Контори?
-Вздрочити Китай. -Вздрочити Китай.
Збирати розвіддані.
Точно. І використовувати ці дані в якості важелів.
У нас має бути щось на цього банкіра чи на цей банк,
що ми зможемо використати, аби отримати гроші Макс.
У мене є дещо, але це можна використати лише як погрозу.
В погрозах я віртуоз.
Що ти знаєш?
-Вітаю, ми повернулись. -Як я пояснив раніше…
Я це пам'ятаю, а зараз ситуація змінилась.
Ви маєте дати нам доступ до її рахунку.
В іншому випадку, нам доведеться дати хід цьому.
Нам відомо, що ви використовуєте цей рахунок для відмивання грошей
злочинної групи, яка в свою чергу пов'язана
з терористичною організацією.
Якщо не хочете, щоб про це дізнався весь світ,
а ви цього не хочете, то трошки поклацаєте
та надрукуєте чек на всю суму її рахунку.
Якщо вам відомо про цей рахунок,
то ви з розвідувальної служби, яка його відстежує.
Оскільки ви американці, то я припускаю, що це ЦРУ.
Але ось, що ще я знаю.
ЦРУ не «спалювало» б той рахунок, розкриваючи його всьому світу, бо тоді
вони б не змогли простежити, куди йдуть з нього гроші.
Тобто, ваша погроза нічого не варта.
Тож просто зникніть.
Досить цієї дурні.
Можливо, його люди і не можуть «спалити» той рахунок,
але мої люди буквально спалять тебе живцем, коли дізнаються,
що ти став інформатором ЦРУ,
допомагаючи відстежувати усю ці злочинні та терористичні операції,
що проходять через ваш банк.
Але це брехня.
А не байдуже? Нам достатньо, аби лише дізнались, що ти наш друг,
і ти помреш у швейцарському провулку,
які дійсно найгарніші з усіх провулків світу.
Не проти потримати це?
-Звісно. -Щиро дякую.
Коли мертвий, то мертвий, правда?
То чому б вам просто не зробити, що ми просимо,
і не прожити значно довше здоровіше та щасливіше життя?
Навіть якби хотів, я не можу дати доступ до її рахунку.
Він був заблокований тієї ж миті, як я спробував раніше.
У мене є сейфова скринька.
Її він міг би відкрити.
Так. Це я можу.
Прошу.
КАПІТАН БІЛОГО ДОМУ
Привіт, Джеффе. Я зараз не можу розмовляти. Я…
-Мене звільнили. -Що?
Вважають, через мене стався витік інформації.
Не можу заперечувати, що дійсно з радістю розповідав про свою роботу.
Мене виставили морпіхи.
Боже мій. Мені так шкода.
Що сталось?
Джеффа звільнили через мене.
Що? Як?
Ти ж нікому не розповідала про нашу розмову?
Ні. Звісно, ні.
Я маю йти. Побачимось вечором.
Джеффе, насправді…
-Доброго ранку. -Це ти звільнила Джеффа?
Кевін Міллз попросив мене допомогти знайти витік.
Знаю, що не була абсолютно відвертою з тобою.
Ти збрехала мені в очі.
Якби я сказала правду, ти б не допомогла.
Це поганий метод виховання.
Люба, іноді нам усім доводиться становитись дорослими
і робити неприємні речі для загального блага.
Тепер голова президентської адміністрації винен мені послугу, а я винна тобі.
Усі в виграші.
За винятком Джеффа.
Не розбивши яєць, не зготуєш яєчню, люба.
Я слабка і жахлива людина, і я потраплю до пекла.
-Можна тебе дещо спитати? -Я знаю, що ти скажеш.
Ні, ця подорож не заради Оуена. Ясно?
Вона заради мене.
Я втікаю від усього, з чим маю боротись у своєму житті.
Від моєї жахливої сім'ї,
моєї нелюдської роботи, моїх зіпсованих моральних орієнтирів.
Я налякана, я заплуталась,
і порятунок Оуена дозволяє мені знов знайти сенс життя
та відчути себе живою людиною.
Я лише хотів спитати, чи можу дати Лайназу твою піжаму з літаками.
Але, так, все, що ти сказала, правда.
Повернете, коли закінчите, і, будь ласка, ніколи не повертайтесь.
-Де гроші? -Тут немає.
-Діаманти? -Ні.
То як це тобі допоможе купити твоє повернення?
Допоможе, бо має майже таку ж цінність.
Облігації на пред'явника? Сертифікати на акції?
Компромат.
-Ось, візьми це. -Ні, не треба. Дякую, можеш лишити собі.
В мене вже є один.
Забрала у хлопця Кіріла, якого побила
-вчора в туалеті ресторану. -Ти...
-Це тому ми відмовились від десерту? -Так. Бери пістолет.
Чорт.
Як її звали?
Кароліна.
Хочеш її взяти?
Ні.
Поклади назад.
Я подзвоню Кірілу, домовлюсь про зустріч.
Це Макс.
Треба зустрітись.
Домовились на вечір.
-Що ми скажемо іншим? -Нічого. Знайдемо чорний хід, вислизнемо.
Ні. Стривай. Сенс команди підтримки
в тому, аби вона могла допомогти нам, і тоді нас… не вб'ють.
Повір мені. Я була агенткою десять років,
і на гіркому досвіді навчилась не казати нічого нікому,
-за винятком крайньої необхідності. -А схоже на зручний спосіб...
робити, що хочеш, не питаючи дозволу.
Ти сам знаєш, що твої колеги продадуть тебе,
якщо це допоможе в їх кар'єрі.
Не давай нікому можливості зрадити тебе.
Краще вибачитись, коли виживеш,
ніж померти, бо довірився не тому.
-Покажи свій телефон. -Навіщо?
Стривай.
Ось. Вставиш назад, щойно укладемо угоду з Кірілом.
Вони зникли.
Банкір каже, що вони відкрили сейфову комірку пів години тому
-і вийшли через чорний хід. -Боже…
Багато людей хочуть твоєї смерті, Макс.
А я досі жива.
Хто це?
Вбивця.
Схожий на дитину.
Це найкраще маскування.
Неважливо.
Він тебе не врятує, якщо я вирішу тебе вбити.
Тоді ти ніколи не дізнаєшся, хто спав зі Стасею.
Макс, не можна.
Ти знала, хто спав з моєю дружиною, і не сказала мені?
Тоді це не було в моїх інтересах.
Винагорода.
Вона досі складає два мільйони євро?
Так.
Звідки мені знати, що ти скажеш мені правду?
Ну…
У мене є фото.
Їх двох.
Разом.
Впродовж годин.
Ми домовились?
Заплати їй.
Ні.
Відправ гроші Левові.
Нехай буде авансом для майбутньої розмови.
Я хочу помиритись, аби повернутись додому.
Знаєш, є люди, які ніколи не приймуть тебе назад,
скільки би грошей ти не запропонувала.
Знаю.
Для цього є він.
Що ти щойно зробила?
Те, що мусила, аби вижити.
Я близько до повернення додому.
Макс, краще б тобі бути тут.
Мені кінець.
Нам треба йти.
Що це в біса таке?
-Це Оуен? -Що? Де?
Ганно? Ганно, стривай. Чекай.
Ні.
Думаю, я щойно бачив Ганну.
Переклад субтитрів: Vsevolod Ivashchenko