‎- Din episoadele anterioare… ‎- Ce caut aici?
‎Nu pot să mă duc în Belarus cu mâna goală.
‎Dacă trebuie să depun mărturie
‎că am lăsat rachete ‎în mâinile teroriștilor,
‎tu depui mărturie despre cum ai ajuns ‎în trenul cu droguri al unui cartel.
‎Ar fi nasol.
‎Acum, avem nevoie una de cealaltă.
‎Dacă nu i-ai spus prea multe avocatului.
‎- Te culci cu el. ‎- E o unealtă utilă.
‎Ai fost vreodată îndrăgostit?
‎Uite-mă aici, ‎devotată tipului care ai putea fi,
‎dacă ți-ai băga mințile în cap.
‎- Îmi dai papucii? ‎- Chestia asta a ta,
‎faptul că te bagi în belele ‎și speri să meargă,
‎e prea de 20 de ani pentru mine.
‎Agentul care i-a spus spioanei ‎fosta ta poreclă e Xander Goi.
‎La Viena, cineva a încercat ‎să mă omoare în drum spre aeroport.
‎Futu-i!
‎- Pe cine trebuie să mituiesc? ‎- Pe Lev Orlova.
‎Nu am destui bani. ‎Poți debloca un cont elvețian?
‎Contul trebuie să fie exclus de bancă.
‎Cu cine trebuie să vorbesc?
‎Vreau o întâlnire cu colegul tău.
‎Voi anula sancțiunile timp de o oră, ‎doar așa vor trece neobservate.
‎Spioana a avut un copil, care a murit. ‎N-am vrut să afle Dawn.
‎N-am încredere în Dawn Gilbane.
‎De acord. De aceea te trimit pe tine.
‎Vă trimit la Geneva, ‎să-l ajutați pe Hendricks.
‎Vă lăsăm în Italia, ‎de unde veți continua cu mașina.
‎Te bucuri? Mergi acasă.
‎Mai întâi, ‎trebuie să supraviețuim călătoriei.
‎UN SERIAL NETFLIX
‎GEORGETOWN ‎DREPT
‎Promit că o aduc înapoi ‎mâine la prima oră.
‎E o carte de referință.
‎Nu poate părăsi biblioteca ‎sub nicio formă.
‎Bine, atunci pot să rămân ‎după ora închiderii?
‎Examenul e mâine ‎și asta e cartea citată de profesor.
‎CU TREI ANI ÎN URMĂ
‎Și e frustrant, ‎fiindcă nu se mai tipărește.
‎Fără excepții.
‎- Mai ai patru minute până închidem. ‎- Te rog.
‎Trei minute. Pierzi vremea.
‎Bună.
‎Hei!
‎Eu sunt Owen.
‎Poftim?
‎Eu sunt Owen, ‎de la cursul de drept contractual.
‎Nu te-am mai văzut în viața mea.
‎Serios?
‎Stai puțin.
‎Dar acum?
‎Bine.
‎Da. În fine.
‎Ai putea să iei cartea pur și simplu.
‎Da, asta ar însemna să fur.
‎Studiem ca să devenim avocați.
‎Astea nu merg împreună.
‎O s-o aduci înapoi mâine, nu?
‎Practic, doar împrumuți ‎o carte de la bibliotecă.
‎Asta e și ideea unei biblioteci.
‎Hei!
‎Închidem. Dă-mi cartea aia înapoi.
‎Hai, zău acum. Pe bune?
‎Trăiește un pic.
‎Ce se poate întâmpla, în cel mai rău caz?
‎Probațiune academică, ‎exmatriculare, acuzații de furt?
‎Haide. Nu, nu s-ar întâmpla asta.
‎Nimic din toate astea.
‎Bine, uite, omule.
‎Owen.
‎Dacă încerci să te dai la mine, ‎nu mă interesează.
‎Nu asta fac. Încerc doar să te ajut, ‎iar tu pari foarte stresată.
‎Sunt bine.
‎Ești sigură?
‎- Te rog? ‎- Nu.
‎Biblioteca de Drept.
‎Nu vreau să-ți stric seara,
‎dar e un tip într-un cubicul ‎care se masturbează.
‎- Ce? ‎- Da, absolut grotesc.
‎Are un tricou pe cap
‎și-i dă de parcă vrea să aprindă un foc.
‎Trebuie să vii, ‎până nu e o problemă de curățenie.
‎O seară bună!
‎Ia cartea.
‎Haide, ia cartea.
‎Ia cartea.
‎Ridic-o.
‎Nu pot să cred că am făcut asta.
‎De ce am făcut asta?
‎Aveai o nevoie.
‎Dacă am începe să încălcăm regulile ‎din cauza nevoilor noastre,
‎civilizația ar lua sfârșit.
‎E clar că ești rebelă de curând,
‎dar eu locuiesc aici și, crede-mă,
‎dacă împrumuți o carte, ‎nu pui capăt civilizației.
‎Dar, dacă te macină vina, iau eu cartea,
‎mă întorc și o înapoiez mâine. ‎Nicio problemă.
‎Deci voiai s-o fur ca s-o folosești tu?
‎Poftim?
‎Nu, e absolut…
‎Da. Adică puțin.
‎Acum, că am comis o infracțiune împreună, ‎am putea studia împreună.
‎- Promit că nu mă dau la tine. ‎- Da, cum să nu?
‎Serios, bine?
‎O să rămân în zona amiciției ‎tot restul semestrului.
‎Voi fi cel mai bun partener de studiu ‎pe care l-ai avut vreodată
‎și apoi mă dau la tine.
‎S-a făcut?
‎S-a făcut.
‎ELVEȚIA
‎ÎN PREZENT
‎Nu vreau să fiu jucăria ta.
‎Vorbește orgoliul din tine.
‎E acoperirea perfectă.
‎Tânăr, sexy, prost.
‎Bine, dar, când ajungem la Geneva, ‎mă duc la cumpărături.
‎Mă duc la spa, la manichiură.
‎Nu fi enervant.
‎E un moment extrem de periculos ‎pentru noi, Owen.
‎Geneva e terenul de joacă al mafiei ruse.
‎Crezi că rușii vor afla că ești în oraș?
‎Cred că trebuie să luăm banii ‎și să plecăm înainte să aflăm.
‎Aș fi mai încrezător ‎dacă nu ar conduce Xander Goi operațiunea.
‎Lasă-l pe Goi.
‎De acum, ‎ne putem baza doar unul pe celălalt.
‎Cât timp avem interese comune.
‎Așa mi-ai zis mai demult,
‎când te-am întrebat ‎dacă ești de încredere.
‎Vrei să spui că s-a schimbat?
‎Cred că am trecut ‎de faza cu interesele comune.
‎Suntem legați unul de altul.
‎Fie că-ți place sau nu.
‎Unde e Owen?
‎E plecat din oraș.
‎Știi unde s-a dus?
‎Nu știu, probabil într-un loc friguros.
‎Mi-a furat geaca de iarnă.
‎Cine? Un fost iubit gelos?
‎Nu, Owen.
‎Hannah încearcă să afle unde s-a dus.
‎La Geneva.
‎Cred că trebuia să fie secret.
‎L-am ajutat ‎cu problema sancțiunilor externe.
‎Părea destul de stresat. A spus ‎că e o chestiune de viață și de moarte.
‎Nu răspunde.
‎Bună, mamă.
‎Sunt în cartierul tău ‎și mă gândeam să te duc la muncă.
‎Ce drăguț!
‎Dar chiar acum ies pe ușă.
‎Super, ajung în zece minute. ‎Poate 20. Ne vedem jos.
‎- Ce faci? ‎- Relaxează-te, jucărioară!
‎Acoperirea ta e de gigolo sexy.
‎Dacă vreau să te strâng de braț ‎sau să te apuc de fund,
‎o să-ți placă.
‎Când vom termina totul, ‎voi depune o plângere la Resurse Umane.
‎Mult succes!
‎Vulturul a aterizat.
‎Vulturul?
‎Mai degrabă idiotul.
‎Da, îi lipsește eleganța operațională.
‎În plus, ‎suntem aici să-l ajutăm pe Hendricks.
‎Dacă are succes, e bine pentru agenție.
‎Ne cazăm.
‎Da, dar e rău pentru noi.
‎Dacă o să-i iasă bine,
‎va fi de neatins.
‎Iar dacă află că-l spionăm, ne îngroapă.
‎Chiar dacă ne-a trimis Nyland?
‎Nu fi naiv. Biroul juridic nu ne e loial.
‎De aceea, trebuie să avem grijă de noi.
‎Punem eșecurile în cârca lui Hendricks
‎și victoriile în seama noastră.
‎Îmi place. Bate palma!
‎Bun venit la Geneva! ‎Voi fi sprijinul vostru operațional aici.
‎Am auzit.
‎Xander, o știi pe Max Meladze.
‎Dezvăluirea numelui unui agent ‎e o încălcare a protocolului.
‎Și tentativa de ucidere ‎a unui avocat al agenției.
‎N-am încercat să ucid ‎un avocat al agenției.
‎Ba da, Xander.
‎Ai crezut că i-am spus lui Owen ‎informații compromițătoare despre tine.
‎Încă n-am făcut asta, ‎dar o voi face, dacă-mi dai un motiv.
‎Nu e nevoie de amenințări.
‎Amenințările m-au adus aici, ‎așa că le voi folosi în continuare.
‎Dar, dacă te porți frumos, ‎câștigăm cu toții, nu?
‎Bine.
‎Să recapitulăm planul.
‎Sigur.
‎Mâine mergem la Bank of Geneva
‎și accesăm unul dintre conturile lui Max,
‎care va fi deblocat ca prin minune ‎între 10:00 și 11:00.
‎După ce luăm banii,
‎Max îl va contacta pe Lev Orlova ‎și va stabili o întâlnire,
‎ca să nu mai fie o țintă ‎pentru mafia rusă.
‎Apoi mă duc acasă și dorm o săptămână.
‎Faci să pară ușor.
‎Nu, aș spune că nu e complicat, ‎deși sunt sigur că asta se va schimba.
‎Chiril știe că sunt aici?
‎Șeful mafiei locale.
‎Dacă nu știe, va afla.
‎Jumătate din personal e plătit de el.
‎Așa că fiți discreți până mâine, ‎când mergeți la bancă.
‎Dacă totul merge bine, ‎pleci până la prânz.
‎Ai primit un mesaj la consulat.
‎Mersi.
‎Crezi că a pus microfoane aici?
‎Sunt sigură de asta.
‎Trebuie să merg la consulat. ‎Pot avea încredere că nu dai de belele?
‎În niciun caz.
‎Max, pe bune acum.
‎Fă o baie, comandă mâncare, du-te la spa. ‎Mă întorc imediat, bine?
‎Da, să trăiți.
‎FĂRĂ SEMNAL
‎GERMANIA
‎NUMĂR NECUNOSCUT
‎- Alo? ‎- Max ți-a găsit toate camerele.
‎Nepoata mea de cinci ani ‎le ascundea mai bine.
‎Nu ai nicio nepoată.
‎De unde puii mei știi?
‎Mi-ai citit dosarul, Goi?
‎De parcă tu nu mi l-ai citit.
‎Concurăm pentru aceeași avansare.
‎Mă lași? Nu e nicio competiție.
‎Tu ești un animal de casă. ‎Sunt un prădător.
‎Slujba va fi a mea,
‎așa că încearcă ‎să nu-mi strici operațiunea.
‎Îmi place încrederea ta,
‎dar e nevoie de un om abil, ‎nu de un instrument contondent.
‎Salutare!
‎Salut!
‎- Arăți bine, DG. ‎- Mulțumesc.
‎Du-te sus.
‎E bere în frigider. ‎Nu te atinge de pâinea mea fără gluten.
‎Planificăm misiunea în 30 de minute.
‎Recepționat.
‎- Ăla era Standish? ‎- Da.
‎Echipa lui tocmai a aterizat.
‎Ne pregătim pentru partea noastră. ‎N-o da în bară.
‎Te îmbrățișez.
‎Cum e la muncă?
‎Bine.
‎De ce m-ai luat, cu o cafea și un pateu?
‎Ne-a murit pisica?
‎Cum merge relația cu Jeff?
‎M-a invitat la nunta surorii lui ‎în weekendul ăsta.
‎Deci e destul de serioasă.
‎Minunat.
‎Îl plac pentru tine.
‎Acum știu că pui ceva la cale.
‎Ce se petrece?
‎Jeff e asistentul special
‎al președintelui ‎pentru politici economice.
‎Da.
‎Jeff m-ar putea ajuta cu ceva, ‎dat fiind că lucrează la Casa Albă.
‎E nevoie de delicatețe.
‎De aceea, cred că e mai bine să-l rogi tu.
‎Vreau să știu ‎cine a participat la ședința de buget
‎cu șeful de cabinet de joia trecută.
‎Îmi ceri să spionez pentru tine?
‎Îți cer o favoare.
‎Clientul meu vrea să știe ‎dacă a participat concurența.
‎Nu, nu vreau să-mi folosesc iubitul ‎pe post de informator.
‎Așa merg lucrurile la Washington. ‎Acces și favoruri.
‎Cum crezi că ai obținut slujba?
‎E cam liniște pe aici.
‎N-am observat.
‎Serios? Kitchens, Ebner ‎și Hendricks au plecat.
‎- Sigur are legătură, nu? ‎- Nu știu și nu-mi pasă.
‎Stai! Ție de ce-ți pasă?
‎Fiindcă, spre deosebire de voi, lașii,
‎aș prefera să știu dacă urmează un prăpăd.
‎Pas.
‎Aș prefera să fiu lovit de un autobuz
‎decât să fiu diagnosticat cu cancer.
‎O moarte rapidă, știi ce zic?
‎Doar că moartea nu e rapidă aici.
‎Nu!
‎Băga-mi-aș!
‎Ce?
‎Sunt Owen, la consulat. Voiai să vorbim?
‎Da, salut, Owen!
‎Voiam să vorbim puțin ‎despre cât de tare am pus-o amândoi.
‎De ce? Ce se mai întâmplă acum?
‎Se pare că rachetele noastre lipsă ‎au fost urmărite
‎de la Lázaro Cárdenas ‎până în portul Tanger.
‎Asta înseamnă că se îndreaptă, ‎cel mai probabil, spre Sudanul de Sud.
‎Bun. Hai să-ți explic mai bine.
‎E casa unei puzderii de teroriști, Owen.
‎Asta nu e bine.
‎Ai spus că rachetele erau dezactivate.
‎Owen, trezește-te!
‎Funcționalitatea lor operațională ‎nu înseamnă nimic.
‎Dacă presa află de asta, s-a zis cu noi.
‎„CIA-ul furnizează rachete teroriștilor.”
‎Pe prima pagină, în partea de sus!
‎Acum înțelegi?
‎Owen?
‎Janus, taci și lasă-mă să mă gândesc!
‎Trebuie să fie mai derutant.
‎Poftim?
‎Scandalul, Janus. Americanilor ‎nu le plac chestiile‎ ‎complicate.
‎De asta se vorbește încă despre Watergate, ‎dar nu și despre Iran-Contra.
‎Oamenii nu știu ce legătură au traficanții ‎rebeli de droguri din Nicaragua
‎cu ostaticii din Liban.
‎Dacă tu crezi ‎că povestea asta o să iasă prost,
‎trebuie să vezi ‎cum să-i adaugi cât mai multe prostii,
‎pentru ca‎ New York Times ‎să nu poată scrie un titlu ușor.
‎Ăsta e cel mai stupid…
‎și mai genial lucru ‎la care te-ai gândit vreodată.
‎Știu. Dacă tulburi apele, ‎nimeni n-o să fie interesat.
‎În timp ce faci asta, ‎încearcă să recuperezi rachetele.
‎Sunt rachete militare, de fapt.
‎Mă rog, ce-or mai fi.
‎Du-te-n mă-ta!
‎Cine e?
‎Valetul, doamnă.
‎Am cadoul după care m-ați trimis.
‎- E modelul cu GPS? ‎- Da.
‎Vă mai pot ajuta cu ceva?
‎Nu, mulțumesc.
‎Orice ai la halbă.
‎Bună.
‎Tequila și limetă, te rog.
‎Cu gheață.
‎Mersi.
‎- Bună. ‎- Bună.
‎Ce faci?
‎Mai bine acum.
‎Da. Știu ce zici.
‎Eu sunt Owen.
‎Eu sunt Marta.
‎Ai avut o zi grea?
‎Păi…
‎destul de grea ‎încât să beau singur marți, la 17:00.
‎Dar nu bei singur.
‎Bei cu mine.
‎Noroc!
‎Ești din Geneva?
‎Nu, stau aici ‎doar până când termin școala.
‎Înțeleg.
‎Tu?
‎Am o ședință în oraș.
‎Și apoi te întorci în America?
‎- E chiar atât de evident? ‎- Nu.
‎Nu, e bine.
‎Ador accentul american.
‎Și mie îmi place…
‎accentul tău, oricare ar fi el.
‎E suedez?
‎Islandez.
‎Înseamnă că ești viking?
‎Fiindcă mereu mi-am dorit ‎să sărut un viking.
‎Doar să săruți?
‎Cu ce te ocupi, de e nevoie ‎de o ședință la Geneva?
‎Sunt gigolo.
‎E doar o glumă prostească.
‎Susțin un prieten.
‎De fapt, mai puțin prieten ‎și mai mult coleg…
‎de muncă și dușman malefic.
‎E o…
‎situație absolut incertă.
‎Atârn de un fir de ață.
‎Bine.
‎Asta e…
‎Tipa pare o mare pacoste.
‎Ei bine, e…
‎N-am spus că e vorba de o femeie.
‎Am presupus și eu.
‎Un tip chipeș ca tine…
‎Să-mi trag palme, ‎știu ce se întâmplă aici.
‎- Așa sper și eu. ‎- Nu, tu…
‎Accentul, flirtul, întrebările țintite.
‎Ești agent străin.
‎Poftim?
‎Da, încerci să obții informații ‎compromițătoare despre mine, nu?
‎Mergem sus, ne hârjonim, faci poze sexy
‎și apoi, bum, mă șantajezi.
‎Habar nu am despre ce vorbești.
‎Haide. Nu sunt supărat.
‎De ce să mă supăr? E grozav.
‎Trebuie să plec, scuze.
‎- Ce? Nu. ‎- Da, a devenit ciudat.
‎Nu, nu pleca! Haide!
‎Ai fost foarte convingătoare. ‎Era să mă păcălești.
‎E prima dată când sunt spionat prin sex.
‎MAX ‎UNDE EȘTI?
‎MI-E FOAME.
‎E totul în regulă la consulat?
‎Da.
‎Da, e în regulă.
‎Era vorba de un alt caz la care lucrez.
‎A fost liniște la hotel?
‎Da, liniște și pace.
‎Nu pot să cred că ai făcut asta zece ani.
‎Da. Deja începe să-mi declanșeze ‎stresul posttraumatic.
‎Plictiseala extremă…
‎combinată cu teama ‎că lucrurile pot s-o ia razna oricând
‎și să-mi distrugă cariera.
‎Da, dar acum ești avocat, mai știi?
‎Nu tu conduci operațiunea.
‎Suntem aici doar ca să ne asigurăm ‎că puștiul n-o dă în bară.
‎Ce bine arată friptura aia!
‎E clar că sunt atrași unul de celălalt.
‎Crezi că se culcă împreună?
‎Nu neapărat.
‎Dar nu e un semn bun ‎pentru neutralitatea lui Owen.
‎Te-ai culcat vreodată cu o spioană?
‎Da. Dar nu m-am atașat emoțional ‎de niciuna dintre ele.
‎Ele?
‎La mine cum de nu te-ai dat niciodată?
‎Chiar o să purtăm discuția asta
‎în rulota asta mucegăită?
‎Da.
‎N-am avut nicio relație ‎care să nu se termine urât.
‎Presupun că te plac prea mult ‎ca să ne stric relația.
‎Ce faci?
‎Documentez abaterile lui Owen.
‎În caz că va trebui să-l acuzăm.
‎Adică să-l distrugem.
‎Aceeași brânză.
‎Ți-am luat ceva.
‎Cum vei scăpa curând de mine,
‎am vrut să ai ceva ‎care să-ți amintească de mine.
‎Mulțumesc.
‎E cel mai frumos cadou ‎pe care mi l-a făcut vreodată cineva.
‎Probează-l.
‎Da. E grozav.
‎- Arată bine. ‎- Da?
‎Îmi pare rău că nu ți-am luat nimic.
‎Nu, dar m-ai adus aici.
‎Cum o să fie acasă?
‎Dacă totul merge conform planului, ‎cum arată viața ta?
‎Unde locuiești? Cum te distrezi sâmbăta?
‎Nu face asta.
‎Ce să nu fac?
‎N-are rost să-mi pui asemenea întrebări,
‎când știu că vor ajunge în dosarul meu.
‎Nu, n-ar ajunge.
‎Owen, dacă s-ar ajunge la limită
‎și ai ști că ai avea ceva de câștigat ‎dezvăluind agenției secretele mele,
‎ai face-o.
‎Așa că îți fac o favoare ‎că nu-ți împărtășesc nimic.
‎Adică nu-mi vei spune niciodată ‎ce știi despre Goi?
‎Ba da, dă-l în mă-sa!
‎Cât timp Xander a stat în Belarus, ‎a avut o aventură…
‎cu soția lui Chiril.
‎Băga-mi-aș!
‎Nu-l credeam în stare.
‎Chiril nu știe, firește, nu?
‎Chiril știa că soția lui îl înșela,
‎dar nu știa cu cine.
‎A torturat câțiva oameni ca să afle.
‎A oferit o recompensă când asta n-a mers.
‎Nu-i de mirare că Xander se teme de tine.
‎Ar putea fi ucis și concediat.
‎Mă duc la toaletă.
‎- Ne comanzi un desert? ‎- Da, sigur.
‎Cine ești?
‎Chiril m-a trimis.
‎- Să mă omori? ‎- Nu.
‎Mincinosule! Ia-ți adio de la creier.
‎Stai! Jur.
‎Mi-a cerut să aflu ‎ce dracu’ cauți în Europa.
‎Ai venit după el?
‎Nu asta urmăream.
‎Dar acum sunt puțin supărată.
‎Zi-i șefului ‎că am venit cu gânduri pașnice,
‎dar pot porni ușor și la război.
‎Dacă Chiril mai vrea să mă întrebe ceva,
‎să mă sune pe telefonul tău, bine?
‎Hai să lăsăm desertul.
‎Să mergem!
‎O să dorm eu pe canapea.
‎Te superi dacă merg repede la baie,
‎înainte să rechiziționezi toată… Ce?
‎Max!
‎Am nevoie de asta.
‎Tu ai nevoie de asta.
‎Nu mă mai lăsa să fiu singurul instinct ‎pe care nu-l urmezi.
‎Poftim, iubito.
‎Să refaci plinul de electroliți.
‎A fost grozav.
‎Da.
‎Jeff?
‎Da?
‎Nu contează.
‎Nu. Ce te frământă?
‎E doar ceva legat de muncă.
‎Spune-mi. Poate te pot ajuta.
‎Bine. Avem o întâlnire ‎cu un potențial client important,
‎dar partenerii țin totul secret.
‎Știu doar că această persoană a participat ‎la o ședință de buget
‎cu șeful de cabinet recent.
‎Au participat câteva persoane ‎la acea ședință cu Kevin.
‎- Mai știi și altceva? ‎- Nu.
‎În mod normal, nu te-aș ruga, dar…
‎simt că rămân în urmă la muncă
‎și trebuie să atrag atenția partenerilor.
‎Bine.
‎Au fost Bill Connelly ‎și Tracy Jimenez de la JPMorgan
‎și Lucinda Jackson de la Vanguard.
‎Bine, o să-i caut pe toți ‎și o să văd cine intră pe ușă.
‎- Mersi. ‎- O să te descurci grozav.
‎Ca să știi,
‎n-am raportat că ți-ai pierdut fiica.
‎Unele lucruri nu sunt treaba lor.
‎Mulțumesc.
‎Culcă-te.
‎Mâine e o zi importantă.
‎Îi dăm drumul.
‎Bun, avem 59 de minute să facem asta,
‎apoi iau avionul spre D.C., ‎iar tu reintri în joc.
‎Detectez puțină tristețe în vocea ta?
‎O să-mi duci dorul?
‎Nu. Ție o să-ți fie dor de mine?
‎Nu.
‎Bună. Am venit la Markus Fischer.
‎- Te rog. ‎- Bună dimineața.
‎- Cu ce vă pot ajuta?
‎Trebuie să scot niște bani din cont.
‎Desigur. Am nevoie de numărul contului ‎și de codul de acces.
‎Mă tem că nu pot accesa contul. ‎A fost blocat.
‎Nu, contul a fost deblocat, crede-mă.
‎Poți verifica din nou.
‎Dle, contul a fost blocat de SUA.
‎Nu numai că nu-l pot accesa, ‎dar protocolul cere
‎să înștiințez OCAS ‎că s-a încercat accesarea contului.
‎Nu. Nu face asta.
‎Te rog, lasă-mă două minute. ‎Trebuie să dau un telefon. Revin imediat.
‎- Domnule, mă tem că… ‎- Două minute. Relaxează-te.
‎Promit.
‎Ce ai făcut?
‎Se poate să fi încurcat timpii.
‎- Ai înțeles greșit ora? ‎- Da.
‎- Ți-am dat un ceas aseară. ‎- Hei, ușurel!
‎Când Linus mi-a dat intervalul, ‎am presupus
‎că e după fusul orar din Geneva.
‎Acum cred că s-a referit la 10:00 în D.C., ‎deci am ajuns cu șase ore mai devreme.
‎- Trebuie să rezolvi asta. ‎- Am s-o rezolv. Rămâi aici.
‎Ceva e în neregulă.
‎Unde e Max?
‎Rahat! Știam eu că o să iasă prost.
‎Apelul dv. a fost…
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- Nimic.
‎Dar tu pari stresat.
‎- E vreo problemă la bancă? ‎- Nu. Te sun când e gata.
‎Trebuie să țin linia liberă.
‎- El e. ‎- Mă sună.
‎- Răspunde odată! ‎- Să răspund? Și ce să-i…?
‎Alo?
‎Salut. Scuze că te sun așa devreme.
‎Am nevoie să mă scoți dintr-o încurcătură.
‎Ce e?
‎Am încurcat orele pentru deblocare
‎și nu pot lua legătura ‎cu tipul de la OCAS.
‎Crezi că ai putea trece pe la mine, ‎să vezi dacă e acolo?
‎Iese cu colocatarul meu.
‎Da, omule, nu se poate.
‎Da, am un virus gastrointestinal.
‎Trebuie să stau la un metru de toaletă.
‎Bine, mersi. Fă-te bine.
‎Salazar.
‎Bună, eu sunt.
‎Sper că nu e o tentativă tristă ‎de a te culca cu mine, nu?
‎Nu, sunt la Geneva.
‎Dacă nu suni ca să ne împăcăm, ‎de ce ai nevoie?
‎Vreau să mergi la mine acasă, să vezi ‎dacă Terence, colocatarul meu, e acolo
‎și dacă iubitul lui de la OCAS ‎doarme la el.
‎- Da, nu fac asta. ‎- Te rog! Eu…
‎Am dat-o în bară.
‎Am nevoie de ajutor.
‎Care e adresa ta?
‎Bună dimineața!
‎Owen nu e aici.
‎Știu. Owen m-a trimis.
‎Ce se întâmplă?
‎Care dintre voi e Linus?
‎Owen vrea să vorbească cu tine. ‎A fost o problemă la Geneva.
‎Bine. La naiba, lasă-mă un minut.
‎Owen e teafăr?
‎Nu am voie să dezvălui asta.
‎Ești la mine acasă la patru dimineața. ‎Trebuie să știu că e teafăr.
‎Este, deocamdată.
‎Dar, cunoscându-l, nu va dura mult.
‎Va plonja în alt bazin plin cu rechini.
‎Nu, nu pot face nimic.
‎Odată ce un cont a generat o alarmă, ‎nu mai poate fi deblocat.
‎- Va trebui să găsești altă soluție. ‎- Bine, mersi.
‎- Am putea jefui banca. ‎- Nu, nu jefuim naibii nicio bancă, Max.
‎Așa e, băncile elvețiene sunt fortărețe.
‎Cu băncile croate mai merge.
‎Ce? Nu te văd venind cu nicio altă idee.
‎Owen, unde te duci?
‎Mișcă!
‎Ce naiba?
‎Salutare! Ce faci?
‎Nyland chiar nu crede că pot ‎să-mi duc treaba la bun sfârșit.
‎- Ne-a trimis ca întăriri. ‎- Să te ajutăm.
‎Aiurea! ‎Nimeni nu trimite avocați să ajute.
‎Ați venit să dați vina pe Owen ‎dacă merge prost.
‎Asta e. Voi lua partea bună,
‎profitând de experiența ta clandestină ‎ca să depășim obstacolul.
‎Mișcă-te, urcăm.
‎- Unde pleci? ‎- Owen are nevoie de noi.
‎Nu, dacă are probleme serioase, ‎CIA-ul va face o „extracție”.
‎Terence, nu e spion, e avocat.
‎Chiar dacă ar fi spion, ‎știi că e alergic la a cere ajutor.
‎Deci vrei să zbori la Geneva să-l salvezi?
‎Au trecut doi ani de când v-ați despărțit.
‎Nu… Nu e vorba despre asta.
‎Noi doi suntem singurii ‎cărora le pasă de el.
‎Doar noi îi purtăm de grijă. ‎Fă-ți bagajele!
‎Avem bilete la clasa întâi, la 06:00.
‎- Mașina ne ia în 20 de minute. ‎- Am de lucru.
‎Într-un birou fără ferestre ‎care miroase a tristețe.
‎Locurile de la clasa întâi devin paturi, ‎primești fursecuri calde la decolare
‎și băutură gratis ‎pe tot parcursul zborului.
‎Bine, îmi iau liber.
‎Deci ai greșit fusul orar?
‎Da. E amuzant, dar nu e relevant ‎pentru problema actuală.
‎Bine? Trebuie să scoatem banii lui Max.
‎Ce mama dracului se întâmplă?
‎Kitchens? ‎Ce naiba cauți în operațiunea mea?
‎- Te-a trimis Dawn să mă ajuți? ‎- Nu, lucrez la biroul juridic.
‎Am fost trimiși să-l ajutăm pe Hendricks.
‎Băgându-te în operațiunea mea ‎fără să mă anunți?
‎Bună, Violet Ebner. Vrei să urci,
‎ca să nu se uite lumea ‎în mașina sub acoperire?
‎Owen a dat-o în bară. ‎Conturile sunt încă blocate.
‎- Trebuie să-i spun lui Dawn. ‎- Ce anume?
‎Că ai pierdut controlul operațiunii ‎sau că nu l-ai avut niciodată?
‎Dacă le-am spune că lucrăm la Fisc,
‎la un caz de evaziune fiscală, ‎și vrem acces la cont?
‎Pentru ce?
‎Să retragem banii ‎datorați ca taxe guvernului.
‎Nu, e o idee de rahat.
‎Să te dai drept angajat al guvernului SUA ‎e o infracțiune federală.
‎Practic, suntem angajați federali.
‎Nu e o bancă regională.
‎Aici au ascuns naziștii ‎tablouri Vermeer furate.
‎Securitatea e strictă. ‎Verifică acreditările.
‎Doamne! Cum de am pierdut Războiul Rece?
‎Complicăm prea mult lucrurile.
‎Lucrăm la CIA. Care e mandatul agenției?
‎- Să se ducă naibii China. ‎- Exact.
‎Să adune informații.
‎Da, și să le folosească ‎pentru a obține un avantaj.
‎Trebuie să folosim ceva ‎împotriva bancherului sau băncii
‎pentru a obține banii lui Max.
‎Am eu ceva, ‎dar poate fi folosit doar ca amenințare.
‎Sunt expertă la amenințări.
‎Ce e?
‎- Bună. Ne-am întors. ‎- După cum v-am explicat adineauri…
‎Îmi amintesc bine, ‎dar acum e puțin diferit.
‎Vreau să ne dai acces la contul ei.
‎Altfel, va trebui să facem ceva ‎în privința asta.
‎Știm că folosești acel cont ‎ca să speli bani
‎pentru un conglomerat infracțional ‎care are legături cu o…
‎organizație teroristă.
‎Dacă nu vrei să afle lumea despre asta,
‎ceea ce nu vrei, vei tasta acolo
‎și vei tipări un cec pentru tot contul ei.
‎Dacă știți despre acest cont,
‎înseamnă că îl monitorizați ‎de la o agenție de informații.
‎Presupun că sunteți de la CIA, ‎din moment ce tu ești american.
‎Dar uite ce mai știu eu.
‎CIA-ul nu ar da în vileag contul, ‎pentru că, dacă ar face asta,
‎nu ar mai putea urmări banii ‎care trec prin el.
‎Asta înseamnă că e o amenințare deșartă.
‎Așa că vă rog să vă cărați.
‎Ajunge cu rahaturile astea.
‎Oamenii lui nu ar da în vileag contul,
‎dar oamenii mei te vor arde de viu ‎când vor afla
‎că ai devenit informator pentru CIA,
‎ajutând la monitorizarea ‎activității infracționale și teroriste
‎desfășurate de banca ta.
‎E o minciună.
‎Cui îi pasă? Trebuie doar să dăm ‎de înțeles că ești prieten cu noi
‎și vei sfârși mort într-un gang elvețian,
‎care e cel mai frumos gang dintre toate.
‎Poți să ții asta o clipă?
‎- Sigur. ‎- Mulțumesc mult.
‎Dar morții sunt morți, nu?
‎Ce-ar fi să faci ce-ți cerem
‎și să duci o viață lungă, ‎sănătoasă și fericită?
‎Chiar dacă aș vrea, ‎nu-ți pot da acces la contul ei.
‎S-a blocat când am încercat ‎să-l accesez mai devreme.
‎Am și o cutie de valori.
‎Ar putea să o deschidă, ‎să avem acces la ea.
‎Da. Asta pot să fac.
‎Vă rog.
‎CĂPITANUL CASA ALBĂ
‎Bună, Jeff. Nu pot vorbi acum. Eu…
‎- Am fost concediat. ‎- Ce?
‎Cred că am divulgat informații secrete.
‎Mă bucur să le spun oamenilor ‎despre slujba mea.
‎M-a condus afară un pușcaș marin.
‎Doamne! Îmi pare nespus de rău.
‎Ce e?
‎Jeff e șomer din vina mea.
‎Ce? Cum?
‎N-ai spus nimănui ‎despre discuția noastră, nu?
‎Nu, firește că nu.
‎Trebuie să închid. Ne vedem diseară.
‎De fapt, Jeff…
‎- Bună dimineața. ‎- Jeff e șomer din cauza ta?
‎Mills m-a rugat să-l ajut ‎să găsească‎ ‎informatorul.
‎Știu că nu am fost ‎pe deplin sinceră cu tine.
‎M-ai mințit în față.
‎Nu m-ai fi ajutat ‎dacă ți-aș fi spus adevărul.
‎Habar nu ai să fii părinte!
‎Draga mea, ‎uneori toți trebuie să fim adulți
‎și să facem lucruri neplăcute pentru toți.
‎Șeful cancelariei prezidențiale mi-e dator ‎și eu îți sunt datoare ție.
‎Toată lumea câștigă.
‎Mai puțin Jeff.
‎Nu faci omletă fără să spargi ouă, dragă.
‎Sunt o persoană slabă și oribilă ‎și o să ajung în iad.
‎- Pot să te întreb ceva? ‎- Știu ce o să spui.
‎Nu, călătoria asta nu e pentru Owen.
‎E pentru mine.
‎Fug de toate lucrurile ‎cu care trebuie să mă confrunt.
‎Familia groaznică, slujba dezumanizantă, ‎busola morală distrusă.
‎Mă simt pierdută și mi-e teamă,
‎iar salvarea lui Owen îmi dă un scop
‎când trebuie să mă simt din nou ‎ca un om viu.
‎Voiam să te întreb dacă pot să-i dau ‎lui Linus pijamaua ta din avion.
‎Dar da, toate astea sunt adevărate.
‎Puneți-o la loc când terminați ‎și, vă rog, nu vă mai întoarceți în veci.
‎- Unde sunt banii? ‎- Nu sunt bani.
‎- Diamante? ‎- Nu.
‎Cum te va ajuta asta ‎să-ți răscumperi intrarea?
‎Ăsta e la fel de valoros.
‎Obligațiuni la purtător? ‎Certificate de acționar?
‎Chestii compromițătoare.
‎- Poftim, ia ăsta. ‎- Nu, e în regulă. Mersi, ia-l tu.
‎Nu, am deja unul.
‎L-am luat de la omul lui Chiril ‎când l-am bătut aseară
‎- …în baia restaurantului. ‎- Ce…?
‎- De asta am sărit peste desert? ‎- Da. Ia pistolul!
‎Futu-i!
‎Cum o chema?
‎Karolina.
‎Vrei s-o iei?
‎Nu.
‎Pune-o la loc!
‎Îl sun pe Chiril, ‎să stabilesc o întâlnire.
‎Max la telefon.
‎Trebuie să ne vedem.
‎Ne întâlnim diseară.
‎- Ce le zicem celorlalți? ‎- Nimic. Ne furișăm pe ușa din spate.
‎Nu. Stai așa. ‎Scopul unei echipe de sprijin
‎e să ne ajute, ca să nu fim… uciși.
‎Crede-mă. Am fost spioană zece ani
‎și am învățat pe pielea mea ‎că nu spui nimic nimănui
‎- …decât dacă ești nevoit. ‎- Pare un mod convenabil de a face
‎orice vrei fără să ceri voie.
‎Nu poți să-mi spui ‎că, după tine, colegii tăi nu te-ar trăda
‎dacă ar crede că i-ar ajuta în carieră.
‎Nu da nimănui ocazia să te trădeze.
‎Mai bine îți ceri scuze ‎după ce supraviețuiești
‎decât să mori ‎pentru că ai crezut în cine nu trebuie.
‎- Dă-mi să-ți văd telefonul. ‎- De ce?
‎Stai.
‎Poftim. O pui la loc ‎după ce încheiem afacerea cu Chiril.
‎Au dispărut.
‎Bancherul spune ‎că au accesat cutia ei de valori
‎- …acum 30 de minute, au fugit prin spate. ‎- Doamne!
‎Mulți oameni te vor moartă, Max.
‎Cu toate astea, sunt încă aici.
‎El cine e?
‎Un ucigaș.
‎Arată ca un copil.
‎Ce altă deghizare mai bună?
‎Nu va conta.
‎Nu te poate salva, dacă decid să te omor.
‎Atunci, nu vei afla niciodată ‎cine s-a culcat cu Stasia.
‎Max, nu poți.
‎Știai cine era cu soția mea ‎și nu mi-ai spus?
‎Atunci nu era în avantajul meu.
‎Recompensa.
‎Tot două milioane de euro sunt?
‎Da.
‎De unde știu ‎că e adevărat ce-mi vei spune?
‎Păi…
‎Am poze.
‎Cu ei doi.
‎Împreună.
‎Ore întregi.
‎Ne-am înțeles?
‎Plătește-o.
‎Nu.
‎Trimite-i banii lui Lev.
‎Consideră-l un avans ‎pentru o conversație viitoare.
‎Vreau să îndrept lucrurile, ‎ca să pot veni acasă.
‎Știi că există oameni ‎care nu te vor primi înapoi,
‎oricâți bani le-ai oferi.
‎Știu.
‎De asta îl am pe el.
‎Ce ai făcut?
‎Ce a trebuit ca să supraviețuiesc.
‎Mai am puțin și merg acasă.
‎Max, sper că ți-o tragi înăuntru.
‎Sunt un om mort.
‎Trebuie să plecăm.
‎Ce naiba e asta?
‎- Ăla e Owen? ‎- Ce? Unde?
‎Hannah? Hannah, stai! Așteaptă!
‎Nu.
‎Cred că am văzut-o pe Hannah.
‎Subtitrarea: Alexandru Popovici