‎- Din episoadele anterioare… ‎- O mai ții minte pe Dawn Gilbane?
‎Dawn! Arăți diferit.
‎Operațiunile vor să o reintroducă ‎pe Meladze în mafia rusă din Belarus.
‎Sigur așa ar trebui să procedăm?
‎- Dacă i-a zis despre noi? ‎- O rezolvăm.
‎Max a creat o afacere de nișă în oraș.
‎- A sărit calul cu banii ăia. ‎- Cine e Nu Bob?
‎- E o legendă în agenție. ‎- Am numele lui de la șantajistă.
‎- Minți. ‎- Ba nu.
‎- Mi-ar prinde bine ajutorul vostru. ‎- Owen vrea să-l facă un caz federal.
‎E șansa noastră să punem ‎pe cineva să-l spioneze.
‎Mă tem că agenția va scoate ‎ce-i mai rău din tine.
‎Am 24 de ani. ‎E normal să fac greșeli și să risc.
‎Fugi!
‎Te-am rugat să nu faci nimic ‎și ai angajat un asasin.
‎- Regret că n-am avut încredere în tine. ‎- Am terminat.
‎Spioana e eliberată diseară.
‎Planificăm două opțiuni.
‎O trimitem în Belarus ‎sau o băgăm în pământ.
‎UN SERIAL NETFLIX
‎ZONĂ RESTRICȚIONATĂ
‎Urcă!
‎…accidentul de lângă târg,
‎poliția încă nu a tractat utilajul mare,
‎iar acum traficul e blocat ‎în toate direcțiile
‎pe McDowell Road, ‎Grand Avenue și 19th Avenue.
‎Dacă mergeți spre târg ‎sau Veterans Memorial,
‎vă sugerez să o luați ‎pe 15th Avenue, Encanto Boulevard
‎- …sau Wickenburg… ‎- Mersi că m-ați adus.
‎Nu, intrăm cu tine.
‎Poliția ți-a percheziționat casa.
‎Trebuie să dorm.
‎Ce e?
‎Salut. Unde…?
‎Futu-i!
‎Unde sunt?
‎Washington, DC.
‎- Unde pleacă avionul? ‎- Înapoi la Phoenix.
‎Nu-i mai bine. ‎Poate să meargă în altă parte?
‎Dle, trebuie să coborâți din avion.
‎Bine.
‎Salut.
‎Arăți de parcă te-ai învârtit în uscător.
‎Mulțumesc.
‎Te simți bine?
‎Da. Sunt obosit. ‎Am luat un zbor de noapte.
‎Nu mă refeream la zborul tău, Owen.
‎O să te prefaci că totul e în regulă ‎după apelul de aseară?
‎Totul e în regulă.
‎Alea sunt pentru monitor.
‎Apreciez că ai fost dură cu mine aseară.
‎Dar n-are rost să-ți spun ce se întâmplă, ‎fiindcă mi-ai spune să demisionez.
‎Ba nu.
‎Dar ar trebui.
‎Nu știu de ce mă obosesc.
‎Fiindcă ești un om bun. ‎Ai o slăbiciune pentru cauzele pierdute.
‎Dar aseară am atins pragul de jos.
‎Și știu asta, ‎deoarece cauza întâmplărilor a dispărut.
‎Nu se termină niciodată, Owen.
‎Slujbele ca a ta devin mai grele, ‎nu mai ușoare.
‎Sigur. Dar cazul ăsta, ‎care m-a făcut să scap controlul,
‎s-a încheiat.
‎Voi fi prin preajmă mult mai mult, ‎așa că nu mă voi rătăci.
‎Ar fi bine.
‎Ce, să nu mă rătăcesc ‎sau să fiu mai mult prin preajmă?
‎Și una, și alta.
‎- „Trimite-i flori Ameliei.” ‎- Da, corect. Uitasem de asta.
‎Mai nou trimiți flori femeilor.
‎Nu, e prima oară. ‎Am zis că așa e matur să fac.
‎- Nici nu știu de unde să iau flori. ‎- De la florărie.
‎Știi vreuna?
‎Vrei să te ajut ‎să-i cumperi iubitei flori?
‎Nu e iubita mea. ‎Lasă. Mă descurc eu cumva.
‎- Owen Hendricks? ‎- Da. Voi cine sunteți?
‎Serviciile Secrete. Trebuie să vii cu noi.
‎S-a terminat, nu?
‎Sunt sigur că nu are legătură cu asta.
‎- Despre ce e vorba? ‎- Nu-ți pot spune. Să mergem!
‎Bine.
‎O zi minunată!
‎Cea mai tare.
‎Da. După voi.
‎Lester?
‎Aici, jos.
‎Mă supără spatele.
‎E de la cum am stat în mașini ruginite ‎și am dormit pe saltele ieftine.
‎Adună-te, ‎fiindcă avem de rezolvat o criză.
‎Nyland e mulțumit.
‎Nu de noi. Altfel, n-ai face mutra asta.
‎Nu, de tânărul Owen Hendricks.
‎A reușit să-și elibereze șantajista.
‎Cică a venit cu o idee genială
‎și acum Nyland crede că merge pe apă.
‎Dacă n-aș fi nervoasă, aș fi impresionată.
‎- Va trebui să schimbăm strategia. ‎- Nu.
‎Violet, gândește-te. ‎Dacă Nyland pleacă urechea la ce-i spune,
‎ne poate sabota, cum l-am sabotat și noi.
‎Da, dar el m-a sabotat deja.
‎Mi-a pasat rahatul ăla de caz cu IA.
‎Și știi că eu port pică. ‎Crede-mă, puștiul o fi vedetă acum,
‎dar o să dea chix. ‎Trebuie doar să așteptăm.
‎Bine. Dar, cât așteptăm, ‎schimbăm macazul, să-i intrăm în grații.
‎Apasă-mi cu cotul pe umăr. Hai odată!
‎Bine.
‎Da, buchetul „A venit primăvara”,
‎taxele de livrare și biletul personalizat.
‎Bine. Mulțumesc de ajutor, Denise.
‎Flori pentru… Nu e chiar iubita mea.
‎E mai mult decât o colegă.
‎Sintagma „prieteni cu beneficii” ‎mi se pare cam scârboasă.
‎Stați puțin. La cine mă duceți?
‎Dle Hendricks, sunt Kevin Mills, ‎șeful de cabinet al președintelui.
‎Nu Bob.
‎- Nu aici. ‎- Bine. Aici, adică la Casa Albă?
‎Suntem într-o veche clădire executivă.
‎Nu te-aș aduce la Casa Albă ‎de la prima întâlnire,
‎mai ales la una care se cere dezmințită.
‎- De ce m-ați adus aici, domnule? ‎- Încă am urechi la Langley
‎și ai rostit des numele de adineauri. ‎De ce ai făcut asta?
‎Fiindcă o persoană care ne-a șantajat ‎a spus că i-ați fost superior.
‎- Cine? ‎- Maxine Meladze.
‎Minte.
‎Am auzit de ea, dar n-a fost omul meu.
‎Când a devenit spioană, ‎ajunsesem deja prea sus.
‎Dar, chiar dacă i-aș fi fost supervizor, ‎mi-ar fi știut doar numele fals,
‎fiindcă nu sunt un idiot.
‎Ce vreți să spuneți, domnule, ‎este că cineva se dă drept dumneavoastră
‎și nu Nu Bob?
‎Nu știu.
‎Dar cineva din agenție i-a divulgat ‎porecla mea internă.
‎În cazul ăsta, ‎i-ar fi putut divulga și alte secrete.
‎Vreau să afli cine m-a turnat.
‎Ați condus baza de la Moscova.
‎Nu puteți să-i găsiți contactele ‎și să faceți asta cu ele?
‎Nu cu un spion ascuns.
‎Singurul supervizor de care știam ‎era Rita Stevens. Și e moartă.
‎- Max a…? ‎- Nu. Rita bea de stingea.
‎A făcut cancer la ficat.
‎Dar n-ar fi făcut așa o greșeală ‎nici la beție.
‎Domnule, ideea e că…
‎De aseară, nu mai lucrez la cazul lui Max.
‎Băiete, sunt păzitorul președintelui.
‎Am o medalie acordată de CIA, ‎încuiată într-un sertar la Langley.
‎Există luptători inamici ‎în morminte nemarcate,
‎în locuri de care nici nu ai auzit, ‎de care sunt responsabil.
‎Chiar crezi că poți să mă refuzi?
‎Sunt nou la biroul juridic ‎și a fost un caz destul de anevoios,
‎așa că mă îngrijorează ‎să mă reimplic emoțional cu Meladze.
‎- Nu-mi pasă. ‎- Corect.
‎O să văd ce aflu. ‎Nu aveți o pistă pentru mine, totuși?
‎Cum spuneați, e un spion ascuns.
‎Mi-a fost greu să găsesc documente.
‎Se pare că te așteaptă muncă grea.
‎Sună-mă când găsești ceva.
‎Și găsește rapid.
‎Nu-mi plac treburile neterminate.
‎Da, domnule.
‎Amelia Salazar.
‎Sunt agentul Weathers de la poartă. ‎Avem o livrare pentru dv.
‎- Citație? ‎- Flori.
‎Bine. Cobor imediat.
‎Vine îndată.
‎- Ce flori ai adus? ‎- Lalele.
‎O alegere romantică neutră, nu crezi?
‎- Păi, nu sunt trandafiri. ‎- Armă!
‎Poftim?
‎- S-a folosit o armă cu electroșocuri. ‎- Ce mama mă-sii, băi?
‎Legea federală interzice ‎deținerea unei arme de foc aici,
‎fără autorizare specială.
‎Nu puteai să iei mai întâi florile?
‎Scuze, dră Salazar.
‎DE LA OWEN
‎Avem o problemă.
‎Mai bine anunți.
‎Eu nu anunț nimic.
‎Vom avea nevoie de cel puțin două echipe ‎să o ducă pe Meladze înapoi în Belarus.
‎Să vedem cine e disponibil.
‎Ce?
‎Nu, nu faceți dracului nimic.
‎Mă ocup eu.
‎- Probleme? ‎- Meladze a scăpat de agenții locali.
‎Probabil că e o manevră.
‎- Încearcă să ne arate că nu o controlăm. ‎- Și dacă e mai mult de atât?
‎Bun…
‎Cineva e fericit.
‎Tocmai am închis un caz. ‎Îmi merge bine. Sau îmi mergea.
‎- Max a dispărut. ‎- Pare să fie problema ta.
‎- Ce ți-a zis Max ultima oară? ‎- „La revedere.”
‎- Știi unde s-a dus? ‎- Nu.
‎Trebuie să iei situația mai în serios. ‎Meladze e responsabilitatea ta.
‎Nu, e a ta. Eu mi-am făcut treaba. ‎Nu-ți mai pune eșecurile în cârca mea.
‎Nu știu unde e. ‎Nu vreau să știu. Și, în plus,
‎nu-mi pasă.
‎Așa că o zi bună!
‎Bun, teoria cognitivă a agresivității.
‎Mai exact, comportamentul agresiv e ‎mai curând învățat decât înnăscut.
‎Adică opusul abordării psihodinamice, nu?
‎- În care violența e inerent biologică. ‎- Corect.
‎Bine, ajunge pentru azi.
‎N-aș fi zis că ești student.
‎Asta fiindcă ești un munte ‎de bias implicit.
‎Îmi iau diploma în psihologie
‎ca să gestionez toate personalitățile ‎cu care am de-a face.
‎Sociopați, narcisiști cu tulburare ‎de personalitate antisocială.
‎Am de-a face cu mulți ticăloși instabili.
‎Dacă-ți convingi șeful să-mi accepte ‎condițiile, vei avea cu unul mai puțin.
‎Ce condiții?
‎Pentru afacerea mea.
‎Avem deja case conspirative.
‎Nu. Aveți case unde țineți droguri, ‎arme, târfe și imigranți.
‎Magneți pentru poliție.
‎Sistemul meu elimină riscul.
‎Da, știu. Ai un sistem special. Care e?
‎Cum găsești proprietățile ‎imposibil de depistat?
‎Dă-mi cinci milioane și îți spun.
‎E prea mult. ‎Crezi că te răhățești înghețată.
‎În termeni psihologici, ‎e efectul Dunning-Kruger.
‎Dunning-Kruger e când proștii se cred ‎deștepți. Eu sunt deșteaptă.
‎Întrebarea e: tu ești?
‎Știm amândoi că șeful tău vrea ce am eu.
‎Așa că te las o zi să faci târgul.
‎Apoi merg la altcineva.
‎Ai terminat?
‎Întoarce-te. Meladze e aici, ‎merge spre parcarea vestică.
‎Își vinde ideea cu casele conspirative, ‎dar o putem tortura ca să o aflăm.
‎- Vom fi eroi pentru El Jefe. ‎- Bine.
‎- Doamne! ‎- Cine are acum efectul Dunning-Kruger?
‎Alt geniu. În genunchi!
‎Acum!
‎Aruncă arma.
‎Așadar…
‎iată cum stă treaba.
‎Ați încercat să mă ucideți și ați eșuat. ‎Prețul a crescut la șase milioane.
‎De acum veți trata cu un delegat, ‎fiindcă nu pot să am încredere în voi.
‎Ce puii mei?
‎- Alo? ‎- Zi-i șefului tău că am nevoie de avocat.
‎Cine era?
‎- Bună. ‎- Mulțumesc pentru flori.
‎- Pentru puțin. ‎- A fost un gest drăguț.
‎Ți-am lăsat o listă cu florării aprobate, ‎pentru data viitoare.
‎- Ca să eficientizez procesul. ‎- Deci data viitoare. Super.
‎Chiar astă-seară. Dacă ești disponibil.
‎Sunt.
‎Mi-am eliberat șantajista, ‎cu mult ajutor din partea ta.
‎Pregătește-te, o să-ți mulțumesc ‎cu entuziasm mai târziu.
‎Bun așa!
‎Să știi că Nyland pare ‎foarte mulțumit de tine.
‎A spus el asta?
‎Încă o dată super.
‎Să știi că am făcut o minune, pe bune.
‎- Dacă pot spune asta. ‎- Poți.
‎Încrederea meritată e foarte sexy.
‎Tu ești foarte sexy. ‎Abia aștept să ne vedem diseară.
‎Și eu. Fii gata să joci rolul ‎unui intervievator agresiv,
‎pe care îl fac de râs în direct, la TV.
‎Asta mă excită mereu.
‎Salutare, frate!
‎- Am auzit că ai avut o victorie ieri. ‎- Da.
‎Felicitări! ‎Victoriile clare sunt ceva rar pe-aici.
‎Mulțumesc.
‎Fii atent.
‎Eu și Violet ți-am luat ‎două cazuri de pe cap.
‎Ca să nu fii încărcat la întoarcere.
‎Nu pot face asta.
‎- Ce nu poate face? ‎- Nimic. Instalează-te comod.
‎Aș vrea să aud detalii despre victorie, ‎fără să fiu citat apoi.
‎- S-a făcut. ‎- În regulă.
‎- Mersi de ajutor. ‎- Cum să nu?
‎Pe bune, apreciez.
‎În regulă.
‎Și… Bine.
‎Owen Hendricks.
‎Întoarce-te la Phoenix.
‎Am terminat cu tine, Max. Nu mă mai suna.
‎Am zis să mă lași în pace.
‎- Nu pot. Am nevoie de ajutor cu ceva. ‎- Nu mai am treabă cu tine.
‎Trebuia să te scot din închisoare. ‎Ai ieșit. Am terminat.
‎Nu e decizia ta. ‎Și ești pe cale să afli asta.
‎E despre mine. Aștept.
‎Alo?
‎Directorul juridic ‎te așteaptă în biroul lui.
‎- Acum? ‎- Da. Chiar acum.
‎Bine.
‎Ne vedem în Phoenix, frumosule.
‎Ce faci?
‎N-am încredere în îndulcitorii de aici.
‎Iar mă manipulează echipa de GOS ‎care a luat-o razna.
‎Cred că trebuie să demisionez azi. ‎Cum fac asta? E vreo scrisoare sau…?
‎Nu poți să demisionezi. Motorul e ‎dezmembrat pe podeaua atelierului.
‎- Poftim? ‎- E o analogie.
‎Cazurile tale sunt ca niște motoare. ‎Când preiei unul,
‎începi să dezmembrezi motorul ‎și pui piesele pe jos.
‎Dacă pleci și nu le pui la loc,
‎ești vinovat de haosul lăsat.
‎Dar, ori de câte ori crezi că ai terminat, ‎pe jos apar piese noi.
‎Piese care nu se potrivesc, ‎cu care nici nu știi ce să faci.
‎Așa că începi să le îndeși în buzunare. ‎Dar ele continuă să vină, întruna.
‎Ai avut vreun atac de panică?
‎Am unul încontinuu, din 2019. ‎Te obișnuiești.
‎- Nu. Nu, nu… Nu vreau. ‎- Ar trebui să demisionezi. Dar nu poți.
‎Așa, devii un țap ispășitor ‎pentru toate relele întâmplate
‎de când ai venit aici.
‎Stai puțin. Dacă demisionezi, ‎dau vina pe tine pentru coșmarul cu GOS.
‎- Îmi retrag spusele. Demisionează. ‎- Nu mă ajuți.
‎Nici nu încerc.
‎Chestie hazlie: ultimul care a plecat ‎panicat a încasat-o pentru Abu Ghraib.
‎Poți intra.
‎Am zis că poți intra acum.
‎Bine.
‎E vreo problemă?
‎Așa de multe!
‎Intră.
‎M-ați chemat, dle?
‎De ce cere fosta spioană ‎să te întorci la Phoenix?
‎Nu știu.
‎Am terminat cu cazul ei ieri.
‎Se pare că nu ai terminat.
‎Se întâmplă ceva între voi doi?
‎Sub nicio formă.
‎- Atunci, de ce te vrea pe tine? ‎- Nu știu.
‎Poate fiindcă m-am ținut de cuvânt ‎și am eliberat-o,
‎în timp ce Operațiunile au abandonat-o
‎după ce și-a riscat viața ‎ca să ofere informații agenției.
‎Nu am avut de-a face ‎cu sistarea colaborării cu Meladze.
‎Sunt aici să-i redau vechea viață.
‎Da. Știe că aveți nevoie de ea.
‎Așa că ne testează, să vadă câte acceptăm.
‎Directorul este pe linia unu.
‎Mergi la Phoenix. ‎Adu-o înapoi. Fără dramă.
‎Da, domnule.
‎De acum înainte, ‎totul trebuie făcut ca la carte.
‎Bineînțeles.
‎Max se joacă, asta face.
‎De acord. ‎Dar, deocamdată, îi cântăm în strună.
‎A scăpat de agenți ‎ca să-și termine treburile
‎până pleacă din Phoenix.
‎Treburile ei neterminate sunt ilegale.
‎N-o lăsa să fie prinsă.
‎- Încaseaz-o tu, la nevoie. ‎- Pe naiba!
‎Știi ce-i ăsta? Un pistol Liberator ‎din al Doilea Război Mondial.
‎Aliații le-au livrat Rezistenței ‎în spatele liniilor Axei.
‎Un glonț, de aproape.
‎Trebuia doar să te ajute ‎să iei o armă mai bună de la un nazist.
‎Da. Dacă e o nouă predică ‎despre avantaje, înțeleg.
‎Max are arma mai bună.
‎Max este arma mai bună. Ne poate duce ‎la noul șef al spionajului rus.
‎Tu ești arma slabă pe care o folosesc ‎ca să pun mâna pe ea.
‎Așa că mergi și pune mâna pe ea.
‎Mă faci să mă simt ‎un membru apreciat al echipei.
‎Fă-ți bagajul.
‎Îl urmărești pe Hendricks la Phoenix. ‎Se întâmplă ceva între ei.
‎Iar Meladze e prea valoroasă ‎ca să-l lăsăm să o dea în bară.
‎Aici erai!
‎Mersi că ai venit.
‎Glumești? Abia așteptam să ies din birou.
‎O clădire guvernamentală e ‎cel mai nașpa loc după o despărțire.
‎Da. Încă ți-e greu?
‎Nu neapărat legat de Tad.
‎Mi-e groază să reiau ‎coșmarul întâlnirilor.
‎Sunt pregătit să mă căsătoresc ‎și să am copii.
‎Trebuie să fie plăcut ‎să știi exact ce vrei.
‎Nu când pare așa îndepărtat.
‎Care-i treaba cu tine?
‎Sincer, aveam nevoie de o vorbă bună. ‎Nu puteam să o sun pe Hannah.
‎Te-ai alege cu o predică.
‎Da.
‎Fiindcă știi că te cunoaște ‎mai bine decât te cunoști tu
‎și ar putea avea dreptate?
‎- Halal vorbă bună. ‎- Scuze.
‎Ce ai nevoie să-ți spun?
‎E posibil să fiu depășit de situație.
‎- Ești mereu depășit de situație. ‎- Da.
‎- E principiul tău de lucru. ‎- Da. Știu.
‎Lucrez la un caz foarte stresant.
‎Iar în mijlocul lui e… ‎o persoană foarte periculoasă.
‎Dar, în același timp, ‎femeia stârnește și compasiune.
‎- Femeia? ‎- Da.
‎Nu am nimic cu ea.
‎Nu am, zău.
‎Zic și eu… E bine că m-ai sunat pe mine, ‎nu pe Hannah.
‎Da.
‎Nu știu care-i treaba cu cazul ăsta ‎sau ce faci zi de zi la serviciu,
‎dar te cunosc.
‎Și nu am cunoscut ‎nicio persoană mai hotărâtă să conteze.
‎Mulțumesc.
‎Nu am zis „să aibă un impact”.
‎Parcă vrei să dovedești mereu ‎că oamenii au nevoie de tine.
‎De aceea, faci lucruri nesăbuite ‎sau care nu sunt spre binele tău.
‎Uite vorba mea bună.
‎Contezi cu adevărat.
‎Las-o și tu mai moale puțin.
‎Îngăduie-ți să nu mai fii un salvator.
‎A fost o vorbă destul de bună?
‎Ia te uită! Arăți diferit.
‎Mersi. Mergi și ia-ne un apartament.
‎Nu. E un hotel Days Inn puțin mai jos.
‎Plecăm în zori. Să nu-mi ceri clasa întâi.
‎Vom zbura cu un avion de marfă Air Force, ‎să evităm radarul.
‎- La figurat. ‎- Greșit.
‎Rămânem aici diseară. ‎Mâine-dimineață mă ajuți cu ceva.
‎Și putem să ne luăm zborul după aceea.
‎- Nu. ‎- Nu?
‎Nu. Nu mai cedez în fața manevrelor tale.
‎- S-a terminat cu asta. ‎- Bine.
‎Max! Așteaptă. Max! Oprește-te!
‎Șeful tău te-a urcat în avion ‎și te-a trimis aici
‎ca să ai grijă de mine. ‎Vrei să știi de ce?
‎Dacă zici „avantaj”, ‎mă arunc în fața mașinilor.
‎Avantaj.
‎Haide, nu fi așa. ‎Dacă te-ai relaxa, ne-am putea distra.
‎N-am venit aici să mă relaxez, ‎să mă distrez sau să mă joc.
‎Nu-mi permit hotelul ăsta, ‎așa că mergem la Days Inn.
‎În ziarul de azi era un articol ‎despre o întâlnire secretă
‎a generalului Kuznețov cu chinezii.
‎CIA-ul e disperat să afle ‎despre ce au discutat
‎și doar eu pot afla.
‎Nu te mai preface că ai de ales. ‎Ia-ne un apartament!
‎- Bună. ‎- Bun-venit la Phoenix Aurora.
‎- Vă cazați? ‎- Da.
‎Îi văd. Ai dreptate. ‎E clar că se întâmplă ceva.
‎Ce se petrece?
‎Cel mai ieftin apartament, ‎pentru o noapte, vă rog.
‎- Sigur. ‎- Da.
‎Avem disponibilă o căsuță pentru 1.700.
‎De dolari?
‎Da.
‎Sigur.
‎- Se cazează într-un apartament scump. ‎- Aveți un alt card, domnule?
‎Sau nu. E o problemă cu cardul lui.
‎Deci e clar că se culcă împreună.
‎Asigură-te că faci poze.
‎O clipă.
‎…a treia lovitură și cinci în zona roșie ‎de la linia de opt yarzi.
‎Formație de atac, ‎trei în extremă, un fundaș.
‎Iată aruncarea. Și îi pasează lui…
‎- Salut. Ce faci? ‎- Salut.
‎Am nevoie de o… favoare.
‎Sigur că ai. Ce e?
‎Pot pune o cameră de hotel ‎pe cardul tău de credit?
‎E pentru serviciu. Jur.
‎Sunt cam strâmtorat ‎și am atins limita cardului meu.
‎Agenția încă nu mi-a transferat banii.
‎Unde ești?
‎Nu pot să-ți spun asta.
‎Am să văd oricum pe extras.
‎La Phoenix.
‎La un caz.
‎- Despre care ziceai că e gata? ‎- Poate.
‎Ai jurat că nu o să mai ai ‎probleme la muncă
‎înainte ca două persoane ‎să te ia pe sus de-acasă.
‎Acum ai nevoie de bani?
‎Știu că nu arată bine. Da?
‎Dar nu te-aș ruga ‎dacă nu aș fi în încurcătură.
‎Cât costă?
‎Doar vreo câteva… sute. ‎Dar ți-i dau sigur înapoi.
‎Sigur. Bine. Cum o fi.
‎Îmi ești dator.
‎Super. Mulțumesc.
‎Bine. Păi, bun. Dă-i datele tale doamnei.
‎Nu-i spune cât costă. ‎Îți dau un bacșiș mai mare.
‎Gata.
‎S-ar putea să merite banii.
‎- Merg să fac o baie. ‎- Bine.
‎Vrei să vii cu mine?
‎Nu cred că e o idee bună.
‎De ce nu?
‎Știi de ce.
‎Am niște loțiuni de corp de fițe acolo.
‎- Poți să mi le aduci? ‎- Nu.
‎Bine, atunci vin eu să le iau.
‎Bine. Nu. Ți le aduc.
‎În ce plasă sunt?
‎Cea turcoaz.
‎Crezi că ești un om bun ‎fiindcă nu mi te alături?
‎Nu ești genul meu.
‎Sigur. E cea mai mare minciună spusă ‎de când te-am cunoscut.
‎De ce te porți ca un american sadea? ‎Mereu crispat legat de sex.
‎Viața e scurtă.
‎Amândoi suntem adulți. ‎Nu-ți face griji că mă exploatezi.
‎Am putea doar să ne distrăm.
‎Ce caut aici?
‎Nu pot merge cu mâna goală în Belarus.
‎Am nevoie de bani ‎ca să reintru în siguranță în mafie.
‎Am nevoie de cinci milioane. ‎Sau poate dublu.
‎Nu ți le poate da agenția, ‎dacă tot ești super-spioană
‎și ai legături ‎cu generalul Kuzi-nu-știu-cum?
‎Nu e așa de simplu.
‎De ce? CIA-ul a dat rucsacuri ‎pline cu bani în Afganistan și în Irak.
‎Da. Ei bine, acele misiuni ‎au fost aprobate la cel mai înalt nivel.
‎Eu nici nu exist, știi?
‎Crede-mă, dansez așa cu agenția ‎de mai bine de un deceniu.
‎Nu contează ‎cât de importante sunt informațiile.
‎Misiunea principală e ‎să protejeze agenția.
‎Nu vor să dezvăluie ‎faptele comise împreună.
‎Deci trebuie să ne prefacem ‎că ești un nou recrut, ceea ce…
‎complică aprobarea banilor.
‎Întocmai.
‎Trebuie să-mi vând afacerea înainte ‎să plecăm, ca să am bani pentru drum.
‎- Afacerea cu casele conspirative? ‎- Da.
‎Cui ai de gând să…
‎i-o vinzi?
‎Vrei să vii să mă usuci?
‎Nu.
‎Bine, în regulă.
‎Atunci interogatoriul s-a terminat. ‎Mi-e foame.
‎Nu comandăm room-service.
‎Prea târziu.
‎Poți să recunoști. E distractiv.
‎Nu pot să zic că nu e.
‎Cui îi vinzi afacerea?
‎Muncă și iar muncă. ‎Nu putem să ne simțim bine?
‎Să ne cunoaștem mai bine? ‎Zi-mi mai multe despre tine.
‎De ce? Să le folosești împotriva mea ‎mai târziu? Nu, mersi.
‎E o chestie reciprocă. ‎Îți răspund dacă îmi răspunzi și tu.
‎Bine. S-a făcut. Hai să ne jucăm!
‎- Da? ‎- Da.
‎Adevăr pentru adevăr.
‎Ai zis că mint la fel de bine ca tine, ‎o să știu dacă minți.
‎- Cine începe? ‎- Eu.
‎Cui îi vinzi afacerea?
‎Șefului lui Talco, Sandoval Luna. ‎Șeful cartelului Aquino.
‎Pe bune?
‎Da. E rândul meu.
‎De ce te-ai făcut avocat?
‎Nu pare să ți se potrivească.
‎Legea mi se pare fascinantă.
‎Ia întrebarea în serios, ‎altfel nu mai joc.
‎Bine. Am…
‎devenit avocat fiindcă…
‎i-am promis mamei ‎că n-am să calc pe urmele tatei
‎și n-am să ajung ‎la Cimitirul Național Arlington.
‎Ai găsit o portiță în promisiune.
‎Munca la CIA numai sigură nu a fost.
‎Cum ai devenit spioană pentru agenție?
‎M-a abordat un agent superior ‎cu materiale compromițătoare.
‎Nu Bob?
‎Nu, primul.
‎O bețivă.
‎O femeie.
‎Da.
‎Jumătate din șefii mei erau bețivi.
‎Occidentalii se adaptează greu ‎la viața din Minsk.
‎Dar tu văd că reziști.
‎Ai zis că ai avut mai mulți superiori, ‎dar ai pomenit doar numele lui Nu Bob.
‎- De ce e așa deosebit? ‎- E Nu Bob.
‎El a avut încredere să te ocupi neoficial ‎de rețeaua ta de spioni?
‎Nu. E rândul meu.
‎Ai fost îndrăgostit vreodată?
‎Da, n-o să-ți spun asta.
‎- Deci da. ‎- Ba nu.
‎- Fata de pe rețelele sociale. ‎- Nu.
‎- De la Drept. Colocatara ta. ‎- Poate.
‎- Tu ai iubit vreodată pe cineva? ‎- Da.
‎Pe cine?
‎Pe fiica mea.
‎Nu știam că ești mamă.
‎Am fost.
‎Îmi pare tare rău. Eu…
‎Ce s-a întâmplat?
‎Ce se întâmplă mereu, în cele din urmă.
‎Tragedie.
‎Mâine o să mă ajuți să negociez vânzarea.
‎Apoi decolăm și eu pot să mă duc acasă.
‎Da.
‎De ce m-ai adus aici?
‎Vreau adevărul.
‎Fiindcă ești singura persoană ‎pe care m-am putut baza.
‎Mă bag în pat.
‎Vrei să vii?
‎Nu.
‎Bine.
‎- Noapte bună! ‎- Noapte bună!
‎Ți-a luat Jeff flori?
‎Nu, Owen.
‎„Acum trimit flori, ‎nimeni nu le merită mai mult decât tine.”
‎De ce?
‎I-am făcut o favoare.
‎CHELTUIELI NOI CU CARDUL TĂU
‎Ai zis câteva sute, nu trei mii!
‎Și să nu crezi că ajută ‎dacă-mi trimiți flori.
‎Singurul motiv pentru care ‎nu te caută acum poliția
‎e că nu știu ‎dacă chiar ai ceva secret la muncă.
‎Ce fel de flori?
‎- Unde e Owen? ‎-‎ E la duș.
‎Nu pari a fi…
‎Cine?
‎Nu mai contează.
‎Ce se întâmplă?
‎Tu ești Hannah?
‎Fata bogată de pe contul lui de Instagram?
‎Mi-a spus aseară că tu i-ai scăpat.
‎Ba nu.
‎Ba da.
‎Spune-i lui Owen că e stagiarul meu ‎fără plată pentru șase luni.
‎Mi-ai văzut pe undeva hainele?
‎Da, le-am aruncat.
‎Ce? De ce?
‎Ți-am cumpărat altele, mai potrivite ‎pentru ce avem de făcut.
‎Ce…?
‎Cine era la telefon?
‎Hannah.
‎Poftim? Ce i-ai spus?
‎N-am apucat să spun nimic. ‎Era tare furioasă.
‎Sigur vrei să faci asta?
‎- Trebuie să-i tai macaroana. ‎- De la card? Am făcut-o deja.
‎De la tot.
‎- Da, dar… ‎- Dar… Dar ce?
‎Nu contează.
‎Nu-l pot lăsa să mă distragă, ‎cum face mereu.
‎Mă voi concentra.
‎Am de scris ‎cererea de prezentare a probelor.
‎- Așa te vreau. ‎- Îmi mai dai unul?
‎- Mănânci de stres? ‎- Nu.
‎Mulțumesc.
‎Vrei să mai distrugi ‎și altceva din viața mea?
‎Nu fi copil. ‎Trebuie să te aduni pentru azi.
‎Ar putea fi periculos.
‎Pune asta pe sub haină.
‎- Nu, nu vreau! ‎- Bine.
‎Oricum, de obicei țintesc capul.
‎- Glumesc. ‎- Doamne!
‎Azi n-ar trebui să fie violențe.
‎Vor asta prea mult ca să o dea în bară.
‎Repede. La TV. ‎Unul dintre ei e Nu Bob. Care?
‎ÎNTÂLNIRE ÎN ARIPA VESTICĂ
‎Poftim? E o glumă?
‎Nu recunoști pe niciunul, nu?
‎Nu l-ai cunoscut pe Nu Bob, ‎deci nu-ți era superior.
‎Unde i-ai auzit porecla?
‎Bine. Dar îmi spui și tu un adevăr.
‎Nici gând. Am câștigat dreptul ăsta.
‎Xander Goi mi-a zis numele.
‎De ce?
‎Era beat. Își venera eroul.
‎Într-o agenție unde totul e secret ‎și toți îl știu pe Nu Bob,
‎voia să fie tipul special.
‎Dar nu e.
‎Vino. O să întârziem.
‎Doi lupi. Dar trei lupi? Nu.
‎Lester Kitchens!
‎Am auzit că te-ai dus să lucrezi ‎la dușman, dar nu am crezut.
‎Presupun că voiam o slujbă ‎la care să am un viitor.
‎În plus, apuc să dorm în propriul pat.
‎O mai știi pe Violet Ebner?
‎Era avocat militar la Delaram.
‎Așa.
‎Acum lucrezi și tu la biroul juridic.
‎Da, de vreun an.
‎Am venit odată cu Lester. Tu ce faci aici?
‎Încerc să reintroduc o spioană. ‎E cam complicat.
‎- E vorba de șantajista lui Hendricks? ‎- Da. Ce-mi poți spune despre el?
‎N-o face.
‎Face pe prostul, dar doar se preface.
‎E un agent al haosului, nu avocat.
‎În locul tău, nu l-aș include ‎în operațiunea mea.
‎- Ia mâna de pe mine! ‎- Nu.
‎- Stai. Ce faci? ‎- Trebuie să-ți urmăresc telefonul.
‎- De ce să mă urmărești? ‎- Fiindcă te duci singur.
‎Am uitat să-ți spun asta?
‎Da.
‎Talco a încercat să mă ucidă ieri, ‎ca să-mi afle sursa.
‎Persoana de la bancă ‎care-mi zice de casele executate silit.
‎- Ca să nu plătească. ‎- De asta aveai nevoie de mine.
‎Dar cu tine nu va face la fel.
‎Fiindcă voi fi aproape,
‎pregătită să ucid sursa, dacă te trădează.
‎Dar n-o vor face, ‎căci nu s-ar alege cu nimic.
‎- Nu. ‎- Owen!
‎Nu, nu ucizi sursa.
‎Acceptă sau plec.
‎Bine, n-am să o ucid,
‎dar spune-le că o voi face ‎și o să te creadă.
‎O cheamă Zuri Wench, de la Banca Sun City.
‎Mergi două străzi spre nord, ‎trei spre vest.
‎Talco va fi acolo și te va lua. ‎Faci târgul.
‎Te rog!
‎Numai așa pot să ajung acasă.
‎Dușmanul dușmanului meu.
‎Da.
‎Am venit doar ca intermediar, să negociez
‎condițiile vânzării afacerii lui Max.
‎Bravo ție. Ia loc. Avem de mers.
‎Nu putem negocia aici?
‎Nu faci târgul cu mine, ci cu El Jefe.
‎Subtitrarea: Alexandru Popovici