Viděli jste:
Proč nemůžu najít záznam té autorky šedé pošty?
- Někdo po sobě uklidil. - Její řídící důstojník?
Ten chlap zjistí, že se mu hrabeš v bývalých operacích,
a skončíš v temný místnosti s igelitem na zemi.
Ve Vídni je důstojník, který nám může
pomoct pochopit, jak nebezpečné je moje vrzající kolo.
Jeďte. Ale buďte opatrný.
Jsem ve Vídni. A taky vím, co vyhrožuješ zveřejnit.
S někým jsi mluvil. Řekni mi jméno.
Ne. To je jediný, co nemáš. Skutečný jména.
Potřebuju všechno, co máte na Max Meladzeovou.
- Vyhrožuje, že? - Jste z toho nervózní?
Za nevyzrazení tajemství, který znám, stojí za to zabíjet.
Ten člověk má určitě co skrývat.
- To není její taxík. - Je to zabiják. Zabije tě.
- Co se děje? - Jsem venku z auta.
- Jsem na mostě. Co mám dělat? - Umíš plavat?
Sakra!
SERIÁL NETFLIX
Jste v pořádku?
Jo, přepadli mě, musel jsem skočit z mostu…
Počkat, vás poznávám.
A vás. A vás.
- Vy mě sledujete. - Tady. Vemte si to. Musíte se zahřát.
- Díky. - Je v tom tracker.
- A štěnice. - Jo, neberte si to.
Máme s ním mluvit všichni, nebo nikdo. A žádný triky.
- Promiňte. Starý zvyky. - Počkat, vy jste špioni.
Ne, jsme právní atašé.
Je to vtipný až na to, že já jsem jen právník.
- Tak proč vás chtěl někdo zabít? - To jsem neřekl.
Řekl jsem, že mě přepadli a skočil jsem do řeky.
A jak ten lupič vypadal?
Byli dva.
Taková nevrlá blondýna a starší fešák.
- Poslední móda, sexy chlap. - Jo, Myka a tamten.
Nechápu to. Nejsem nikdo. Jsem právník ministerstva zahraničí.
Vážně. Kdybych dělal u rozvědky, myslíte, že bych byl tak špatnej?
Dobrá.
Řekněte, proč jste ve Vídni,
možná zjistíme, kdo je na vás najal.
Zajímavý. Tenhle chlapík. Nezájem.
- Nevěříte nám. - Ne. Překvapuje vás to?
Řekněte mi, jak se dostanu do hotelu,
ať můžu sundat ten mokrý oblek.
Vy fakt nevíte nic o kontrarozvědce.
Jinak byste věděl, že se do hotelu vrátit nemůžete,
pokud nechcete dát Myce a tamtomu
další šanci vás zabít.
Dobrý den.
Můžu vás požádat o laskavost?
- Ne. - Naprosto to chápu. Já jen…
Vyrůstal jsem na vojenské základně.
Jeden rok jsem byl na Ramsteinu.
Šikanovali mě každý den.
Bylo těžký být tím novým.
Rok po roce.
Musím se jít převlíct do letištních toalet
a mám z toho panickou ataku.
Nemohl bych se převlíct u vás vzadu?
To jsem já.
To je dobře. Nejsi mrtvý.
Znělo to skoro upřímně.
Poslali by dalšího právníka.
- To pořád můžou, Max. - Nebuď takový.
Jsem jediná, komu můžeš věřit, kdo tě nechce zabít.
Hezký pokus.
Jen chceš zesílit moji paranoiu ohledně CIA,
abych na tobě byl víc závislý, ale to nevyjde.
Kdo mě chtěl zabít?
S kým ses sešel? Nejspíš to budou oni.
Na to zapomeň. Už tak představuješ průšvih. Nebudu to přiživovat.
Nevystavím se trestní odpovědnosti
vyzrazením jména důstojníka.
Chtějí tě zabít, abych ti nevyzradila tajemství,
což neudělám, když mě dostaneš ven.
Podívej.
Pokud se dnešní slyšení povede,
do odpoledne tě převezou do federálního zařízení.
Ne, požaduju propuštění z vězení, ne jiný.
Máš na to dva dny. Jinak začnu říkat jména.
Ano, pane.
Pojďte.
VÍDEŇ, MRCHO
Co to máte na sobě?
Promiňte, jedu přímo z letiště.
Přepadli mě a zničil jsem si oblek.
- Přepadli? - Ano, pane.
Jste v pořádku?
Ano. Naprosto.
Jedl jste dnes něco?
Nejsem si jistý.
Tady.
Moje děti je milují.
Kolik máte dětí?
Pět.
Nekecám.
Co se stalo ve Vídni? Máte jasno o našem riziku odhalení?
Ano, pane, pokud naše spojka naplní své hrozby,
může odhalit mnoho našich spojek v Bělorusku a Rusku.
Ztratíme tam schopnost shromažďovat informace.
Ježíši.
- A ta žena je ve vězení za vraždu? - Ano, pane.
Za ošklivou?
Ano, pane. Ubila člověka k smrti.
Převezme si ji ministerstvo spravedlnosti.
Dnes se koná slyšení o převozu.
Běžte tam, ať se nic nezvrtne.
Ano, pane.
Máš touhu zemřít?
Cože?
- Ne, mám pásmovou nemoc. - Jasně. Jak bylo ve Vídni?
Svoje tajný cesty bys neměl inzerovat na oblečení.
- Můžu se tě na něco zeptat? - Přijde na to.
Co…? Proč jsi…?
Co to…? Hej, kámo…
Můžeš…?
- Můžeme mluvit přes okno. - Měl jsem dlouhej den. Dny.
Dobře. Pojď.
- Je zima. - Nesahej na to.
Chci ti vidět ruce. Nechci v autě štěnici.
Přesně na to jsem se tě chtěl zeptat.
Jsem strašně paranoidní,
což je upřímná reakce na to, co se děje…
ale nejdu moc daleko?
Hele, kámo. V CIA není nikdy nic tak, jak se zdá.
Jasný? Všichni po tobě jdou.
Jo. Jako ty a Violet.
Člověče. Neber si to osobně.
Pokud se tě to dotýká, změň práci.
Chtěl by mě někdo ze CIA zabít?
Jasně.
Ne v USA. Moc papírování, ale to neznamená, že seš v klidu.
CIA ti kdykoli může prohledat bejvák.
Už běž. Táhne z tebe bažina.
Vypadáš směšně.
Seš doma. Proč držíš tu židli?
- Došlo k vloupání. - Cože? Kde?
Tady. Vypadá to, že prohledali byt.
Cože?
Ne, vypadá to jako čtvrtek ráno po neschválený Twister párty.
Bavila ses.
Jestli si jen stěžuješ, že děláme nepořádek,
ukliď si svůj bordel.
V pokoji jsi měl cereálie od Velikonoc.
Cos dělala v mým pokoji?
Půjčil sis sérum s vitaminem C a nevrátil ho.
Je dobrý.
- To je. - Jak bylo ve Vídni?
Jak to mám vědět?
Musíme tady zlepšit úklid.
- My? - Jo.
Co jsi v agentuře, z rozpisu prací
jsi nedělal nic.
Sakra. Musím řešit to předvolání.
Jo. Bez prdele.
- A mimochodem znám Sarah. - Koho?
Sarah Okonjovou od senátora Smoota. Je podepsaná na tom předvolání.
Hrajeme únikovky.
Pije jako duha,
což jsem nikdy nepochopil, protože duha nepije.
Protože nežije.
Co je to duha?
- Je čas zajít do čistírny. - Ne, to je…
Před dvěma týdny jsem si koupil čtyři obleky.
První dva padly do osmi dnů. Třetí vypadá trochu drsně.
Ale myslím, že jehla a nit to spraví.
- A stroj času. - Hannah!
Hannah, máš šitíčko?
Proč si to myslíš? Protože jsem holka?
Jo.
- Fajn. Ale chci ho zpátky. - Díky! Tebe mám nejradši. Ty.
Co kdybys napsal Sarah, jestli by večer nešla ven?
Proč?
Přidám se a okouzlím ji, aby mi pomohla zrušit to předvolání.
Nejsi tak okouzlující.
Proto jsi se mnou trávila nahá čas v Georgetownu?
Než jsem prokoukla ty tvoje kecy.
Vážně prokoukla?
Owenovi hrabe.
Dobře. Proč?
Ráno jsem ho viděl. Vypadal hrozně. A je paranoidní.
Něco ve Vídni? Co říkají tvoje zdroje?
Měl se setkat s Xanderem Goiem.
Řídící důstojník, kterýho je prý do terénu škoda.
Má divný fetiš na sladký pečivo.
Má s ním sex?
Ne, jen jí hodně sladkýho pečiva.
Kitchens.
Tracy. Ahoj.
Ne, ještě jsem s ním nemluvil.
Jo, je v Bejrútu.
Dobře.
To by byla chyba.
Ano? Dej mi ještě trochu času. Ne. Tracy.
Slibuju, že se o to postarám.
Tracy? Sakra.
Chci to vědět?
Jeden můj cvok ze zvláštních činností prochází těžkým rozvodem.
Volala jeho žena,
že vynese špinavý prádlo, když ho nepřiměju zaplatit alimenty.
- Tys to neudělal? - Dělám na tom.
Teď je v Libanonu.
Ty se ho bojíš.
Ne, jsem citlivý na jeho epickou schopnost násilí.
Radši se pochlap, než poznáš, jakýho násilí je schopný Nyland.
- Velvyslanectví USA. - Dobré ráno.
Pracuju pro Owena Hendrickse z ministerstva.
Byl teď u vás ve Vídni. Nechal tam nějaké dokumenty.
Můžete mi říct, s kým se setkal?
Je mi líto. To vám říct nemohu.
Musíte jít řádnou cestou.
Jo, dobře. Díky.
Meladzeová, je čas na soud.
- Proč se CIA zajímá o Meladzeovou? - Kvůli národní bezpečnosti.
To říkala Amelia. Potřebuju detaily.
Nemám oprávnění vám je sdělit.
Tohle vždycky říkáte tak samolibě.
Ahoj, počkej.
Kelly. Owen z motelu. Obětovali jsme spolu kuřecí nugety.
- Jo. Ahoj. - Co tady děláš?
- Přece drama v rodině. - Rodinné soudy jsou naproti.
- Musíš… - Ne. Zavraždili mi otce.
Teď mi řekli o mimořádném slyšení.
Víš, v jaké soudní síni?
V téhle.
Ta mrcha mi zabila tátu.
Moc mě to mrzí.
- To není tvůj případ, že ne? - Ne. Jen nahoře podávám návrh.
- Musím jít dovnitř. - Jo, jasně.
Tak začneme. Stát Arizona vs. Maxine Meladzeová.
A’Nyah Bellová za obžalobu.
Podali jsme žádost o převoz, což stát podepsal.
- Co se to děje? - Nepřerušujte.
Zavraždila mi otce. Proč není souzená?
Mladá dámo!
Upřímnou soustrast. Ale vyrušování nebudu tolerovat.
Ministerstvo spravedlnosti žádá převzít případ slečny Meladzeové
v rámci většího federálního případu.
Tu žádost schvaluji.
Předpokládám, že obžaloba je proti kauci.
Ano, souhlasíme, že hrozí, že slečna Meladzeová uprchne,
a to z důvodu její minulosti a závažnosti zločinu.
Návrh se přijímá.
Slečna Meladzeová vyčká soudu ve federální věznici.
Upřímnou soustrast, малышкo, ale tvůj otec byl zmetek.
Svině jedna!
- Hej! - Pusťte mě!
Slečno!
- Klid. - Tak dost.
- Uklidněte se. - Paní, prosím.
VĚZEŇSKÝ AUTOBUS
Dobrý den. Chci mluvit s vězeňkyní.
Dodržels slovo.
Cos té dívce v soudní síni řekla?
- Proč tě to zajímá? - Nezajímá.
Ale vyhrožuješ automatickým zveřejněním tajemství, když tě zabijí.
Tak radši neprovokuj truchlící dceru.
Potřebuju 500 dolarů na komisní účet.
Mobily nejsou levný
a musíš mě nějak kontaktovat.
Zapomeň na to.
Z diet mi zbývá jen 300 dolarů.
Tři sta bude stačit.
Stejně tady nebudu dlouho, že?
Ne. Nebudeš.
Takhle se nedá žít.
Seš bojovnice. Zvládneš to.
Je vaše.
Amelie.
- Jak to jde s Owenem? - Ještě jsme si nevyšli.
- Všechno v pohodě, že? - Jo, je mimo město.
Neboj. To dohození máš u mě.
Rádo se stalo.
Dobře. Jen hledám nějakou špínu. Ten kluk mě znervózňuje.
- Protože ho nemůžeš šikanovat? - Ne, protože mu nevěřím.
Působí mile a nevinně, ale já mu to nežeru.
Svoje dluhy splácím.
Jestli mi řekne něco proti sobě, předám ti to.
Děkuju.
Amelia Salazarová.
Ahoj, tady Owen… Hendricks.
Ahoj. Vydrž chvilku. Promiň, tohle musím vzít.
Je to chlap z komunikačního, kterýho chci zmáčknout.
Jasně.
Kde seš?
Vracím se do D.C. Chtěl jsem ti zavolat a poděkovat.
Federálové ráno převedli můj případ.
- Jsem ráda, že to vyšlo. - Já taky.
Poradíš mi s dalším krokem? Jak přiměju federály ten případ stáhnout?
- Já myslela, že jdeme na večeři. - Jo.
Super, kdy?
Dnes? Můžu tak v devět.
Radši dřív.
Vstávám v pět, jdu běhat, usínám ve 22.30.
Potřeboval bych tak letadlo, abych se k tobě dostal.
Dobře. V devět. Zarezervuju stůl v Espritu.
Výborně. Takže stažení mýho případu šedý pošty…
- Ahoj. - Ahoj.
Nesu čerstvý oběti.
Chtěl jsem vědět, že seš v pořádku.
Moc milý.
Takže…
Tvůj táta tu ženu znal?
Jak jsi říkala, že ho zabila.
Policajti tvrdí, že s ní dělal trestnou činnost, ale mýlí se.
Byl řidič kamionu, měl sotva na hypotéku.
U motorestu mu rozmlátila hlavu.
Ježíši. To je hrozný.
- Ale nevíš, proč to udělala? - Koho zajímá důvod?
Zajímalo tě, proč zabili tvýho tátu?
Ne, jen jsem ho chtěl zpátky.
NÁPRAVNÉ ZAŘÍZENÍ
Nechci slyšet ani slovo o tom, jakou chceš postel.
Na postel ti seru. Potřebuju telefon.
S kým mám promluvit?
Měsíc ti budu dávat svůj dezert.
Promluv tamhle s Corou.
Ta blondýna.
Bezpečný místo je to tehdy, když budeš dodržovat pravidla.
Tvůj pokoj.
PŘED TŘEMI LETY
Nechodíš ven. Nikomu neřekneš, že seš tady.
Neroztáhneš závěsy. Neobjednáváš si jídlo.
Neuděláš si pohodlí.
Ber to jako vězeňskou celu. A ten, kdo po tobě jde, tě nenajde.
Je to FBI.
To mě nezajímá, ani tvoje jméno.
Jsem Cora.
Když si nemůžu objednat jídlo ani jít ven, co mám jíst?
Cena zahrnuje jídlo na dva týdny a ubytování.
Pak seš zpátky na ulici a já vymažu stopy, žes tu byla.
Ne. Nebudeme spolu trávit čas ani se kamarádit.
To si myslíš ty.
Ber to jako vězeňskou celu.
Potřebuju telefon. S voláním do ciziny a spoustou minut.
Omluvte nás.
Vážně? Takhle za mnou jdeš po tom, cos udělala?
Udělala jsem, co jsem musela.
To kvůli tobě jsem tady.
Díky mně seš naživu.
Dáš mi ten podělanej telefon?
- Tři sta padesát. - Tři sta.
Platba v obchodě.
Dobře. Tvoje prachy si vezmu, ale kámošky nejsme.
Nikdy jsme nebyly.
- Vypadáš úžasně. - Díky.
- Ty jsi oblečený do práce. - Nebyl čas se převlíct.
Na první rande to chci víc sexy, takže pojď dál.
Mám pro tebe něco na sebe.
Dobře.
Pěknej bejvák.
- Jo. Máš tu příběh, co? - Převlékni se v koupelně.
Někoho by tvoje přímost odradila.
- A tebe? - Ne.
Mám rád ženy, který vědí, co chtějí.
- Správná odpověď. - Děkuju.
Ne, to není ono. Tam ne.
Co je to?
Moje budoucnost. Za tři roky budu moderátorka zpráv.
Jsem v CIA, protože národní bezpečnost
vynese víc než být právní analytik.
Super. Budeš skvělá.
Trénuju každý večer.
To ti přeju. Jdu se převlíct.
Jdu si pro peníze na druhý týden.
Mám to pro tebe tady. Zůstaneš na večeři?
Dělám nóbl jídlo pro bílý socky.
Dokud neochutnáš moje těstoviny se sýrem, jako bys nežila.
Ne. Děkuju.
No tak.
Jsi první, s kým mluvím od doby,
cos byla poslední, s kým jsem mluvila,
a něco mi říká, že jiný plány nemáš.
Myslela jsem, že tu budu jen půl roku.
Jak špatný to může být? Amerika se prezentuje jako říše divů.
Pravda je, že tu lidi mají problémy.
A všechno jídlo chutná po cukru.
Když se ti tu tak nelíbí, proč nejedeš domů?
Protože nemůžeš.
Je to složitý.
Kdy jsi naposledy s někým seděla u stolu a večeřela?
Už si nevzpomínám. Upřímně jsem myslela, že si to užiju víc.
Už mě obvinili z mnoha věcí,
ale ne že bych byla špatná společnost.
Tak na cestu domů.
Jak moc tě musím opít, než mi pomůžeš nabarvit vlasy?
Dcera mi vždycky říkala, ať jí nabarvím vlasy.
Prosila mě.
Jeden týden růžová, další modrá.
A pak jsem konečně souhlasila a ona si na všechno stěžovala.
Měla jsem moc drsné ruce. Voda byla moc horká.
Měla kliku.
Máma nás sotva koupala. Co bych dala za matku jako ty?
Možná bys to neřekla, kdybys věděla, co se jí stalo.
Mohla bych tu zůstat týden navíc?
Ne. Pravidla jsou pravidla. Díky nim nás nechytí.
Pauza by mi bodla.
Jeden týden.
Jak je to s Lesterem a Violet?
- Nechci mluvit o práci. - Ne, já vím.
Na místě, kde se každý vztah zdá transakční,
jsou oni nerozluční.
Myslím, že se znali před příchodem na právní.
Dáš si filet, ať můžu ochutnat?
Jo, za odpověď na poslední pracovní otázku.
Jak přiměju federály stáhnout případ vraždy?
Upřímně? Budeš muset zajít na vrchol ministerstva spravedlnosti.
- Ani tak to nebude snadné. - Ministr spravedlnosti?
Jo.
- Spojených států? Ameriky? - Jo.
Jak?
Znáš metodu výměny zpráv známou jako e-mail?
- Říkám to správně? E-mail? - Nemůžu nic dělat písemně.
Bože, ne.
Řekneš kanceláři ministra, že je to nejvyšší priorita. Ozvou se.
Děkuju. Vážně.
Owene?
Hannah, ahoj.
Co to máš na sobě? To je Gucci?
Jo, sluší mi to, ne?
To je Amelia Salazarová. Kolegyně. Hannah je moje spolubydlící.
- Ahoj. - Těší mě.
Tohle je Jeff Gilbert.
Ahoj, Jeff Gilbert. Pracuju v Bílém domě.
To se máš.
Tak dobrou chuť.
Nápodobně.
Je hezká. Jak dlouho jste spolu chodili?
- Půl roku. Jak to víš? - Je to jasný.
- Teď jste spolubydlící. - Jo. Vím, je to divný.
Většina by to nedala. My jsme v pohodě.
Owene, je mi jedno, co děláš ve volném čase,
ale když jsi se mnou, tak se soustřeď.
Jasně.
Jsem jen tvůj.
Díky, kámo.
Bylo to skvělý. Už dlouho jsem neměl zeleninu.
- Polib mě, jestli chceš. - Děkuju ti.
To nebylo špatný.
Nápodobně.
Můžeš jít dál, až se vrátíme domů, ale nebudeme spolu spát.
Vlastně se musím s někým sejít v baru. Chceš jít taky?
- Máš ještě něco? - Co…?
Říkalas, že chodíš spát v půl jedenáctý. Ale můžu tě hodit domů.
Nemusíš, seženu si odvoz. Díky za večeři!
Jo.
- Vypadá mile. - Jo.
Starší.
Mám se sejít s Terencem v baru. Nechceš jít taky?
Ne. Musím brzy vstávat, ale Jeff mě hodí domů.
Dobře. Dobrou noc.
- Tobě taky. - Díky.
Díky, žes počkal.
Jeď opatrně, kámo.
Owene! Čau.
- Co to máš na sobě? To je Gucci? - Jo.
- Sekne ti to. - Díky! Měl jsem rande.
Nekecej. Hannah mi psala dvanáctkrát.
Fakt? Kdo je ten chlap, se kterým se vídá? Je to vážný? Ne.
Ne, do toho se pouštět nebudeme.
- Dobře. - Řekl jsem jí to samý.
Čtyři panáky tequily, prosím. Terrenci.
Pijeme tequilu.
Tohle je můj spolubydlící Owen.
Známe se z Kapitolu.
Ale ne. Přišla jsem se bavit, ne řešit tvoje předvolání.
Já taky. Musím zjistit, co mám udělat, aby zmizelo.
Dej Smootovi zničující špínu na tvýho šéfa.
- Žádnou nemám. - Tak ji sežeň.
Jinak jdeš na senátní slyšení, kde ti můj šéf udělá vivisekci na C-SPANu.
A co hůř, budeš muset předat
všechno, na čem děláš, co vyžaduje utajení.
- Všechno? - Všechno.
Pokud děláš na nějakým trochu podezřelým případu,
uděláme z toho haló a strčíme ti ho do zadku v živým vysílání.
Páni, grandiózní.
To je moje muzika!
- Haló? - Kde jste?
Pardon. Jsem venku, pane.
Přijeďte. Potřebuju, abyste jel do Bejrútu.
Do Bejrútu v Libanonu, pane?
Pane?
Přinesla jsem vodku.
Tentokrát dobrou.
Ahoj, teď se to nehodí.
- Co to máš s okem? - Má to ráda drsný.
Díky za ten chlast.
- Kdo sakra seš? - Klid, zlato.
Jsem Cořin přítel.
- Zapař s námi. - Řekla jsem žádný návštěvy.
Já vím. Zvorala jsem to. Promiň.
Neomlouvej se tý blbý domácí.
Nic jí do toho není.
Sbalte si svý saky paky a vypadněte.
Za hodinu se vrátím s brokovnicí a lopatou.
Ať vás tu nevidím.
Coro.
Coro, co ti to udělal?
Mrzí mě to.
Policii ne.
Ne, musím.
Jinak umřeš.
Haló?
CIA mě posílá do Bejrútu. Kvůli tobě?
To netuším. V Bejrútu jsem byla, ale ne pracovně.
Bylo by hodně snadný tě tam zabít.
Toho se právě bojím.
Když mi dáš jméno toho z Vídně,
dám ti klíč k přežití Bejrútu.
Moc vtipný.
Nejsi Rus. Myslí si, že jsem k popukání.
Ne. Říct ti jméno důstojníka porušuje devět pravidel národní bezpečnosti.
Owene, snažím se, abys to přežil,
a ty se bojíš o národní bezpečnost.
Seber se.
V agentuře jsou lidi, na který mám špínu.
Jeden tě chtěl zabít a ty mi ani neřekneš, jak vypadá.
Američan asijského původu, asi 180 cm, takový úzkostlivý.
- Víš, o kom mluvím? - Vím.
- Říkala jsem mu Pečivový král. - Na něj máš špínu?
Spoustu špíny.
Probereme to, až se příště uvidíme.
Teď mi řekni, jak se pohybovat v Libanonu.
Jednoduše.
Libanonci jsou milí. Drž se dál od Američanů.
Pak že nejsem vtipná.
Chránil jste kámoše a vymstilo se to.
Pane, to není pravda. Špatně jsem si vyložil situaci.
- Co se děje? - Lester udělal amatérskou chybu.
Exmanželka člena zvláštní jednotky
vyhrožuje, že odhalí tajné operace, které vedl její muž.
Do 24 hodin musí zaplatit alimenty,
jinak půjde na CNN.
Co ten váš případ?
Potřebuju pomoc ministra spravedlnosti.
Za pár dní. Je v Aspenu. Takže jedete do Libanonu s Lesterem.
- Postarejte se o to. - Ano, pane.
Aby bylo jasno, jedeme do Libanonu
přinutit otce neplatiče zaplatit alimenty,
aby jeho bývalá žena neposlala šedou poštu?
- To jsem řekl. - Jistě.
To je první nekomplikovaná věc, co jsem nastoupil,
a je to dobrý pocit.
Není nekomplikovaný přimět chlapa,
kterej se živí vražděním, udělat něco, co nechce.
A nevěřte mu.
Podepíše formulář o obstavení platu.
Pane, já to zvládnu. Nepotřebuju Owena.
Zjevně potřebujete. Jinak už by to bylo zařízené.
- Seš naštvanej. - Nekecej.
Jsem o devět let dýl řídící důstojník a o půl roku dýl právník než ty.
A Nyland tě pošle jako dohled,
aby mi ponížení dalo lekci?
Budu ti krýt záda. Pořád je to tvůj případ.
Stačí mi sbalit jen jeden oblek?
Upřímně, víc jich nemám.
Oblek nepotřebuješ. Na co v terénu?
Tos mi měl říct před týdnem.
Stavíme se u mě doma, abych se převlíkl.
Není čas. Kde máš evakuační tašku?
- Cože? - Tu musíš mít.
Vezmeš ji Janusovi. Už nechodí do terénu.
Vypadáš jako arménský upír.
Tohle by měla být pohoda, ne? Máme na něj páku.
Jo, ale on má zbraně
a lidi, který by za ním šli do pekla.
Ptal ses, jestli by tě někdo ze CIA chtěl zabít.
Dave je zabiják, kterýmu by zavolali.
Pracovals někdy s Xanderem Goiem?
Ne, ale potkal jsem ho. Proč?
Na stupnici od jedné do deseti, jak falešnej ten chlap je?
Zaprvé, v CIA to začíná na šesti.
Podle toho, jak je ambiciózní, bych řekl osm.
Prý pokukuje po Moskvě,
což je v rozvědce něco jako svatý grál,
ale jediná skvrna v záznamu a s tím postem se loučíš.
Vystupuje v tvým případu?
Možná. Zná se s tou spojkou.
Přesně taková věc by ho mohla potopit.
Jaký je plán po přistání? Půjčíme si auto a zajedeme na základnu?
Auto si nepůjčíme. Zaveze nás tam místní.
Jen tak se tam dostaneme celí.
Jasně.
BEJRÚT
Cítím tady tu historii. Strávils v Bejrútu hodně času?
- Dva roky. - Cože?
- Co si o něm myslíš? - Bejrút miluju.
Každý reportér a špion na Blízkém východě tu chce dělat.
Po snídani lyžovat.
Na oběd se vykoupat ve Středozemním moři a oběd nevynechat.
Čtyři chody vybroušený pěti tisíci lety vaření jako od babičky. Vynikající.
Zapiješ to horskou pálenkou. Siesta pod vinnou révou? No tak, kámo.
A ten noční život.
Každej bohatej kluk od Londýna po Dubaj jezdí pařit do Bejrútu,
i když jde do tuhýho.
U nikoho víc než u Libanonců neplatí: „Žij a nech žít.“
Oni si fakt umí poradit.
Musí žít s přebujelou korupcí a špatným fungováním.
Průměrný Libanonec ti dá svou košili,
zatímco lídři ukradnou všechny košile.
Ne, Bejrút je jeden krásný a nesnesitelný rozpor.
A ne, velbloudi tu nejsou.
Mám Faridovo číslo, ráno můžeme zavolat.
Co teď? Najíme se, projdeme?
Ne, odpočineme si.
Zítra potřebujeme na Davea veškerou energii.
- Neplatič neví, že přijedeme? - Řekl jsem rezidentuře, ať o tom mlčí.
Nechceme tomu zvířeti dát čas, aby na nás vyzrál.
Proto vždycky omrkneš záchod, než si sedneš.
Lestere!
Dlouho jsme se neviděli.
Jo. To jo.
- Jak se sakra máš? - Dobře.
- Fakt dobře. - Promiň, jestli jsme tě vylekali.
Když jsme slyšeli, že přijel náš kámoš Kitchens,
chtěli jsme tě překvapit.
A pro tvoji informaci, vybavení v hotelu je fajnový,
ale všechno je lepší než sraní z vrtulníku.
To zní docela zábavně.
Kdo sakra seš?
Dělám si srandu. Owen, že?
- Owen Hendricks, novej kluk? - Novej. Ne malej.
Poslyš, Lestere,
kámo, mrzí mě, žes kvůli tomu nedorozumění s Tracy letěl až sem.
Volala mýmu šéfovi, Dave.
Víš, jaká je, pořád samý drama.
- Říkals, že to vyřešíš. - Přísahám, že jsem ty šeky poslal.
Vyhrožuje, že vyzradí státní tajemství, který má od tebe.
Dobře.
To je moje chyba.
Tohle můžeš dát do záznamu.
Plně uznávám svoje chyby.
- Opravdu. Vážně uznávám. - To je skvělý. Skvělý.
Pak podepiš
tenhle formulář, že ty jako dlužník
souhlasíš s obstavením platu
k zaplacení dlužného výživného věřitelce, tvojí bývalé ženě.
Pak si všichni můžeme jít po svých.
Bez problému.
Vážně?
Jo, vezmu to na základnu, přečtu si to,
nechám to podepsat, zapečetit a ráno doručit.
- Toho si vážíme. - Jo, jasně.
Hoši, padáme, ať se právníci zabydlí.
Hezkej polštář.
Rád jsem tě zase viděl, šéfe.
Měj se na pozoru.
Od tvojí poslední návštěvy to tady začalo být nebezpečný.
Milice jsou bojovný. Nechci, aby se ti něco stalo.
To bylo až moc snadný. Že jo?
Musím se napít.
Myslel jsem, že konec v terénu přinese míň stresu.
Proto jsi šel do kanceláře generálního poradce?
Za to může Violet.
Znám ji z vojenský základny v Německu.
Byla z vojenský prokuratury a už měla dost armády.
Přesvědčila mě, že právník je v CIA jediná využitelná možnost,
tak mi pomohla s právy online.
Já ji naučil, jak to tam funguje.
A jsem tady, zpátky na dně, kde mě hlídá hvězda.
To není fér.
První týden v práci tě Nyland dostal do Senátu.
Pak uděláš terno s šedou poštou. Jak bys to nazval?
Snad jsem dobrej v tom, co dělám.
Ty ani nevíš, co děláš. Jasný? Máš jen kliku.
Kdybys o mně věděl, neříkal bys, že mám kliku.
Ale klidně mě dál podceňuj. Uvidíme, kam tě to dostane.
- Ta je moje. - Jakej je v tom rozdíl?
Moje je dál od dveří.
Lestere?
Netrap se tím. Občas se to stává. Naskočí generátor.
Lestere.
Někdo je za dveřmi.
Co budeme dělat?
- Zjisti, kdo to je. - Proč já? Proč to mám dělat já?
- Seš blíž ke dveřím. - Ty ses…?
Fajn.
Co je to?
Daveův formulář.
Podepsal ho?
Ne.
NASER SI
Čerstvý z továrny,
dvojnásobná nárazová energie, poloviční zpětnej ráz.
Dobré ráno!
Vážíme si toho, žes to včera přinesl, ale…
nemůžeme z Libanonu, dokud to nepodepíšeš.
A když nepodepíšu?
No tak. Seš chytrej chlap, Dave. Nesnažím se ti podkuřovat.
Lester má k tobě obrovskou úctu.
Proto ti nedokázal dát tu tvrdou lásku, kterou potřebuješ, ale proto jsem tady já.
Řeknu ti pravdu, i když to bolí.
Je to zvláštní. Myslím, že máme hodně společnýho.
Samozřejmě ne očividně.
Ale oba musíme vědět, na čem jsme.
Žádný růžový brýle ani nejlepší scénáře.
Takže realita je taková.
Pokud to nepodepíšeš, tvůj život končí.
CIA tě stáhne z terénu
a bude tě stíhat za nelegální věci, cos udělal.
Pokud se nějak vyhneš vězení,
dají tě na černou listinu u potenciálních zaměstnavatelů.
Pak tě dají na seznam se zákazem létání.
Takže jinde práci neseženeš.
Ale to se nestane, že ne?
Nejseš tak hloupej, abys ses vykašlal
na svoje dítě citově i finančně, že ne?
Dej mi to podělaný pero.
Novej formulář pořídit nešlo.
Bezpečnostní důvody. Chápeš.
Dobrá. Děkujeme.
Mějte se.
Sráč.
Guten Morgen.
Volám z velvyslanectví USA kvůli našemu zaměstnanci.
- Chodí si kupovat pečivo. - Ja, vydržte prosím. Máme napilno.
KAVÁRNA JACK JACK'S
Jo? Ne, v pohodě. Tvoje prachy jsem dostal.
- Zdravím. - Jo.
Počkej. Zavolám zpátky.
- Můžete mi pomoct? - Jasně. Co se děje?
Nestartuje mi auto.
Jo. Seš pěkná.
Jo?
- Ty mě nepoznáváš? - Ne.
Počkej. Ty tancuješ v Diamond’s, viď?
Potkali jsme se u Cory,
než jsi ji skoro ubil k smrti.
Nemůžu za to, že nesnese ránu.
Volám z velvyslanectví USA kvůli našemu zaměstnanci.
Ja, pan Goi.
Chodí denně, náš nejlepší zákazník.
Přesně. Jen si chci potvrdit křestní jméno, aby nedošlo k omylu.
Ja. Xander Goi.
Výborně.
Ahoj. Všude tě hledám.
- Ahoj, Fialko. - Tak co rande?
- Fajn. - A máš pro mě něco?
Ne. Nechtěl řešit práci, budu to zkoušet dál.
Čau! Vítězní hrdinové se vrátili.
- Pojď, as-salámu alajkum. - As-salámu alajkum i tobě.
- Někdo se tu sblížil. - O nic nejde. Znáš to.
Mám doplnění do miniledničky.
Chtěl jsem se omluvit za ten večer.
To se nedělá. Vynahradím ti to.
To bys měl.
- Hendricksi. - Ano, pane.
Proč na vás sakra v kanceláři čeká
ministr spravedlnosti USA?
Jde o e-mail s nejvyšší prioritou. Ano, pane. Promiňte.
Pane ministře. Omlouvám se za to čekání.
Nečekal jsem, že na ten e-mail…
Napsal jste, že jde o nejvyšší prioritu. To sakra znamená nejvyšší prioritu.
Ano, pane. Budu stručný.
Ve věznici v Arizoně je podezřelá z vraždy.
Je bývalá zahraniční spojka a představuje hrozbu národní bezpečnosti.
Musíte ten případ zahodit.
To vás navedl Nyland, protože jsem ho znemožnil před prezidentem?
Ne, pane, je to velmi vážné. Předložím vám tajné materiály.
Mám v nerozhodnutém státě
v roce voleb pustit cizinku, která zavraždila občana USA?
Takhle jsem o tom nepřemýšlel, pane, ale odpověď zní ano.
Vy si myslíte…?
Klidně na mě můžete celý den křičet,
ale fakt je takový, že se to musí stát.
Pokud své hrozby splní,
bude ochromena schopnost CIA shromažďovat informace.
Takže to musíte zařídit,
pane, než udělá něco, co nenapravíme.
- Guten Morgen. - Guten Morgen, pane Goii.
Máte tu zvláštní objednávku,
ale nerozumím vzkazu, který jsem měla napsat.
MÁM TĚ, HAJZLE. MAX
Překlad titulků: A. M. Kroulík Frimlová