‎Din episoadele anterioare…
‎De ce nu găsesc ‎dosarul șantajistei în arhivă?
‎- Cineva a făcut curat după el. ‎- Superiorul?
‎Dacă află că-ți vâri nasul ‎în operațiunile lui vechi,
‎sfârșești într-o cameră întunecată, ‎cu plastic pe jos.
‎E un agent la Viena care m-ar putea ajuta
‎să înțeleg cât de periculoasă ‎e roata care scârțâie.
‎Du-te. Dar ai grijă.
‎Sunt la Viena și am aflat ‎ce ameninți că vei da în vileag.
‎Ai vorbit cu cineva. Zi-mi numele.
‎Nu. Doar asta nu ai, nume adevărate.
‎Vreau să-mi spui ‎tot ce știi despre Max Meladze.
‎- Lansează amenințări, nu? ‎- Asta îți dă emoții?
‎Merită să ucizi ‎pentru secretele știute de mine.
‎Persoana asta sigur are lucruri de ascuns.
‎- Nu e taxiul ei. ‎- E o asasină. Ești pe cale să fii ucis.
‎- Ce se-ntâmplă? ‎- Am ieșit din mașină.
‎- Sunt blocat pe un pod. Ce fac? ‎- Știi să înoți?
‎Futu-i!
‎UN SERIAL NETFLIX
‎Ești teafăr?
‎Da, am fost tâlhărit ‎și am sărit de pe pod…
‎Stai puțin, te recunosc.
‎Și pe tine. Și pe tine.
‎- M-ați urmărit. ‎- Poftim. Ia-o. Trebuie să te încălzești.
‎- Mersi. ‎- Are dispozitiv de urmărire.
‎- Și un microfon. ‎- Nu o pune pe tine.
‎Am stabilit că vorbim toți cu el. ‎Și fără șmecherii.
‎- Scuze. Metehne vechi. ‎- Sunteți spioni.
‎Nu. Nu, suntem atașați juridici.
‎Foarte haios, ‎numai că eu chiar sunt doar un avocat.
‎- De ce a încercat cineva să te omoare? ‎- N-am spus asta.
‎Am zis că am fost tâlhărit ‎și am sărit în râu.
‎Și cum arăta tâlharul ăsta?
‎Erau doi.
‎O tipă blondă, țâfnoasă de foame, ‎și un tip arătos și spilcuit.
‎- Un tip aranjat și sexy. ‎- Da, Myka și cum l-o fi chemând pe tip.
‎Nu înțeleg. Sunt un nimeni. ‎Sunt avocat la Departamentul de Stat.
‎Pe bune. Dacă lucram în spionaj, ‎credeți că eram așa de varză?
‎Bine.
‎Dacă ne spui ce cauți la Viena,
‎poate te lămurim ‎cine i-a angajat să te omoare.
‎Tipul ăsta e tare amuzant. Nu, mersi.
‎- Nu ai încredere în noi. ‎- Nu. Te miră?
‎Spuneți-mi cum mă întorc la hotel,
‎ca să-mi scot costumul ăsta ud leoarcă.
‎Chiar nu știi nimic despre contraspionaj.
‎Altfel, ai ști ‎că nu te poți întoarce la hotel,
‎decât dacă vrei ca Myka și tipul ăla
‎să încerce iar să te omoare.
‎Bună.
‎Pot să-ți cer o mare favoare?
‎- Nu. ‎- Înțeleg perfect. Numai că…
‎Am crescut în baze militare.
‎Am petrecut un an la Ramstein.
‎Am fost hărțuit zilnic.
‎Era greu să fii nou.
‎An după an.
‎Mă rog, trebuie să mă schimb ‎la toaleta aeroportului
‎și m-a apucat panica.
‎M-aș putea schimba repede ‎în camera din spate?
‎Eu sunt.
‎Ce bine! Nu ești mort.
‎Aproape ai părut credibilă.
‎Ar trimite un alt avocat.
‎- Încă ar putea, Max. ‎- Nu fi așa.
‎Sunt singura de care ești sigur ‎că nu vrea să te omoare.
‎Bună încercare.
‎Încerci să-mi alimentezi paranoia ‎cu agenția,
‎ca să depind mai mult de tine, ‎dar n-o să-ți meargă.
‎Cine a încercat să mă omoare?
‎Cu cine te-ai întâlnit? ‎Probabil că persoana aceea.
‎N-ai să vezi. Ești un ghimpe în coaste ‎și n-o să-ți dau apă la moară.
‎Și sigur n-am să risc ‎să fiu urmărit penal,
‎divulgând numele unui agent.
‎Încearcă să te omoare ‎fiindcă se tem că voi dezvălui secrete,
‎ceea ce nu voi face, ‎dacă mă scoți de aici.
‎Ascultă.
‎Dacă audierea de azi merge bine,
‎vei fi transferată într-o unitate federală ‎până după-amiază.
‎Nu, am cerut să fiu eliberată, ‎nu mutată în alt penitenciar.
‎Ai două zile. ‎Altfel, încep să dezvălui nume.
‎Da, domnule.
‎Vino.
‎VIENA, SCORPIE
‎Cu ce ești îmbrăcat?
‎Îmi pare rău, vin direct de la aeroport.
‎Am fost tâlhărit și costumul mi-e praf.
‎- Tâlhărit? ‎- Da, domnule.
‎Ești teafăr?
‎Da. Absolut.
‎Ai mâncat ceva azi?
‎Nu sunt sigur.
‎Poftim!
‎Copiii mei le adoră.
‎Câți copii aveți?
‎Cinci.
‎Mie-mi spui?
‎Ce s-a întâmplat la Viena? ‎Ai lămurit riscul nostru de expunere?
‎Da, domnule. Dacă spioana noastră ‎dă curs amenințărilor lansate,
‎poate da la iveală identitatea ‎mai multor spioni din Belarus și Rusia.
‎Ne vom pierde capacitatea ‎de a aduna informații din acea zonă.
‎Iisuse!
‎- Femeia e închisă pentru omor? ‎- Da, domnule.
‎Deosebit de grav?
‎Da, domnule. A omorât în bătaie un om.
‎Am cerut preluarea cazului ‎de către Departamentul de Justiție.
‎Azi are loc audierea de transfer.
‎Du-te acolo și asigură-te că decurge bine.
‎Da, domnule.
‎Tu vrei să mori sau ce?
‎Poftim?
‎- Nu, e din cauza decalajului de fus orar. ‎- Da. Cum a fost la Viena?
‎N-ar trebui să-ți afișezi pe haine ‎destinația secretă.
‎- Pot să te întreb ceva? ‎- Depinde ce anume.
‎Ce…? De ce…?
‎Frate, ce…? Stai, omule…
‎Poți să…?
‎- Putem vorbi prin geam. ‎- Deschide. Am avut o zi lungă. Zile.
‎Bine. Hai, urcă.
‎- E frig. ‎- Lasă-mi mașina.
‎Ține mâinile la vedere. ‎Nu vreau microfoane.
‎Fix legat de asta voiam să te întreb.
‎Simt cum devin foarte paranoic,
‎ceea ce e normal în condițiile date, dar…
‎oare nu exagerez?
‎Ascultă. La agenție, ‎nimic nu e ceea ce pare.
‎Înțelegi? ‎Toată lumea îți pune bețe în roate.
‎Da. Cum faceți tu și Violet.
‎Nu o lua ca pe un afront personal.
‎Dacă te simți jignit, ‎nu lucrezi în branșa potrivită.
‎Ar încerca să mă ucidă cineva din agenție?
‎Sigur că da.
‎Nu în SUA, ar fi prea multă birocrație. ‎Dar nu te poți relaxa.
‎CIA-ul îți poate percheziționa locuința ‎oricând, cu orice motiv.
‎Acum ieși. Miroși a mlaștină.
‎Arăți ridicol.
‎Ai ajuns acasă. ‎Ce faci cu scaunul în mână?
‎- Cineva ne-a spart locuința. ‎- Poftim? Unde?
‎Aici. Arată de parcă ‎ne-au percheziționat apartamentul.
‎Poftim?
‎Nu, arată ca o dimineață de joi, ‎după o petrecere cu Twister.
‎Te-ai distrat.
‎Dacă ești pasiv-agresiv ‎și te plângi că facem dezordine,
‎strânge și tu după tine.
‎Am găsit un castron cu cereale ‎la tine de la Paști.
‎Ce căutai în camera mea?
‎Nu mi-ai dat înapoi serul cu vitamina C.
‎E destul de bun.
‎- Știu. ‎- Cum a fost la Viena?
‎De unde să știu eu?
‎Trebuie să ne străduim ‎să menținem curățenia.
‎- Noi? ‎- Da.
‎Nu te-ai ocupat de nimic în casă
‎de când lucrezi la agenție.
‎Rahat! Azi trebuie ‎să mă ocup de citația asta.
‎Da. Nu zău?
‎- O cunosc pe Sarah, apropo. ‎- Pe cine?
‎Sarah Okonjo, subalterna senatorului Smoot ‎și persoana de contact din citația ta.
‎Mai ieșim la jocuri.
‎Fata bea ca peștii,
‎expresie pe care nu o înțeleg, ‎fiindcă peștii nu beau apă.
‎O respiră.
‎Ce e apa?
‎- E timpul să mergi la curățătorie. ‎- Nu, e…
‎Mi-am cumpărat patru costume ‎acum două săptămâni.
‎Primele două au fost distruse în opt zile. ‎Al treilea e cam jerpelit.
‎Dar cred că pot să-l dreg cu un ac și ață.
‎- Și o mașină a timpului. ‎- Hannah!
‎Hannah, ai o trusă de cusut?
‎De ce să am așa ceva? Fiindcă sunt fată?
‎Da.
‎- Bine. Dar o vreau înapoi. ‎- Mulțumesc! Ești preferata mea. Tu!
‎Scrie-i lui Sarah și întreab-o ‎dacă vrea să iasă diseară.
‎De ce?
‎Vin și eu cu tine și o vrăjesc ‎să mă ajute să scap de citație.
‎Nu ești așa de fermecător.
‎De asta ai stat așa mult ‎despuiată cu mine?
‎Asta înainte să mă prind ‎de rahaturile tale.
‎Dar așa ai făcut?
‎Owen o ia razna.
‎Bun. De ce?
‎L-am văzut azi-dimineață. ‎Arăta ca dracu’. Paranoic.
‎S-a întâmplat ceva la Viena? ‎Ce ți-au spus sursele tale?
‎Umblă vorba că s-a-ntâlnit cu Xander Goi.
‎Un agent vechi, ‎se crede prea bun pentru munca de teren.
‎Are un fetiș cu pateurile.
‎Adică face sex cu ele?
‎Nu, doar mănâncă multe.
‎Kitchens.
‎Salut, Tracy.
‎Nu, încă nu am apucat să vorbesc cu el.
‎Da, păi, e la Beirut.
‎Așa am să fac.
‎Asta ar fi o greșeală.
‎Bine? Mai acordă-mi puțin timp. Nu. Tracy!
‎Îți promit că am să mă ocup de asta.
‎Tracy! Tr… La naiba!
‎Vreau să știu?
‎Nebunul meu de la Activități speciale ‎trece printr-un divorț urât.
‎M-a sunat soția lui
‎și m-a amenințat că îi divulgă secretele ‎dacă nu primește pensia alimentară.
‎- Și nu te-ai ocupat? ‎- Lucrez la asta.
‎Tipul e în Liban.
‎Ți-e frică de el.
‎Nu, sunt sensibil ‎la potențialul lui biblic de violență.
‎Fă-ți curaj, dacă nu vrei să vezi ‎de câtă violență e în stare Nyland.
‎- Ambasada SUA. ‎- Bună!
‎Lucrez pentru Owen Hendricks, ‎Departamentul de Stat.
‎A fost de curând la voi, la Viena. ‎A lăsat niște documente la ambasadă.
‎Pot vorbi cu cine s-a întâlnit?
‎Îmi pare rău. Nu vă pot oferi informații.
‎Va trebui să urmați procedura standard.
‎Da, bine. Mersi.
‎Meladze, e timpul să mergi la tribunal.
‎- De ce e interesat CIA-ul de Meladze? ‎- Din rațiuni de siguranță națională.
‎Asta mi-a zis Amelia. Vreau detalii.
‎Nu sunt în măsură să ți le ofer.
‎Mereu spuneți asta cu nasul pe sus.
‎Hei!
‎Kelly! Owen, de la motel. ‎Am sacrificat crochete de pui împreună.
‎- A, da. Salut. ‎- Ce cauți aici?
‎- Ți-am zis, probleme de familie. ‎- Tribunalul pentru familie e vizavi.
‎- Trebuie să… ‎- Nu. Tata a fost ucis.
‎Am fost anunțată ‎că are loc o audiere de urgență.
‎Știi în ce sală are loc audierea?
‎În asta.
‎Scârba aia mi-a omorât tatăl.
‎Îmi pare foarte rău.
‎- Nu e cazul tău, nu? ‎- Nu. Am venit să depun o moțiune la etaj.
‎- Bine, trebuie să intru. ‎- Da, desigur.
‎În regulă, să începem. ‎Statul Arizona versus Maxine Meladze.
‎A’Nyah Bell din partea procuraturii.
‎Am depus un memoriu de transfer, ‎aprobat de Parchet.
‎- Ce se întâmplă? ‎- Nu întrerupeți!
‎Mi-a ucis tatăl. ‎De ce nu e judecată, futu-i?
‎Domnișoară!
‎Condoleanțe. Dar nu vă permit ‎să ne întrerupeți sau să vorbiți așa.
‎Procurorul general a cerut ‎să o urmărească penal pe dra Meladze,
‎într-un caz federal mai amplu.
‎Aprob această solicitare.
‎Presupun că se contestă cauțiunea.
‎Da, suntem de acord ‎că dra Meladze ar putea fugi,
‎date fiind istoricul ei ‎și gravitatea infracțiunii.
‎Moțiune aprobată.
‎Dra Meladze va aștepta procesul ‎în penitenciarul federal.
‎Condoleanțe, ‎malișca, ‎dar taică-tău era o jigodie.
‎Scârba dracului!
‎- Hei! ‎- Dă-mi drumul!
‎Domnișoară!
‎- Calmați-vă! ‎- Ajunge!
‎Trebuie să rămâneți calmă. Doamnă, vă rog.
‎AUTOBUZUL PENITENCIARULUI
‎Salut. Am nevoie de un minut cu deținuta.
‎Te-ai ținut de cuvânt.
‎Ce i-ai spus fetei în sala de judecată?
‎- De ce îți pasă? ‎- Nu-mi pasă.
‎Dar ameninți că, dacă vei fi ucisă, ‎se vor dezvălui automat secrete.
‎Așa că nu o provoca pe fiica îndurerată.
‎Am nevoie de 500 de dolari ‎în contul meu de deținută.
‎Telefoanele sunt scumpe
‎și trebuie să mă poți contacta oricând.
‎Las-o baltă.
‎Mai am doar 300 de dolari din diurnă.
‎E perfect.
‎Doar nu o să rămân mult timp aici, nu?
‎Nu.
‎Asta nu e viață.
‎Ești o supraviețuitoare. ‎Ai să treci tu și peste asta.
‎Puteți pleca.
‎Amelia!
‎- Cum merge cu Owen? ‎- Încă nu am ieșit în oraș.
‎- Dar e în regulă, nu? ‎- Da, nu e în oraș.
‎Știu că îți sunt datoare pentru lipeală.
‎O fac cu mare drag.
‎Bine. Vreau niște mizerii despre el. ‎Puștiul îmi dă emoții.
‎- Fiindcă nu îl poți intimida? ‎- Nu, fiindcă nu am încredere în el.
‎Pare fermecător și nevinovat, ‎dar nu pun botul la așa ceva.
‎Îmi plătesc datoriile.
‎Dacă îmi spune ceva ce poți folosi ‎împotriva lui, îți transmit.
‎Mulțumesc.
‎Amelia Salazar.
‎Salut, sunt Owen… Hendricks.
‎Salut. Așteaptă o clipă. ‎Scuze, trebuie să vorbesc.
‎E un tip de la Comunicații. ‎Încerc să-i smulg informații.
‎Desigur.
‎Unde ești?
‎Mă întorc la Washington. ‎Te-am sunat ca să-ți mulțumesc.
‎Procurorii federali ‎mi-au transferat astăzi cazul.
‎- Mă bucur că s-a rezolvat. ‎- Și eu.
‎Cum îi conving pe procurorii federali ‎să retragă acum acuzațiile?
‎- Credeam că ieșim la cină. ‎- Ieșim.
‎Super, când?
‎Diseară? Pot ieși pe la 21:00.
‎Aș prefera mai devreme.
‎Ies la alergat dimineața la 5, ‎așa că mă culc la 22:30.
‎Ca să ajung la tine, ‎trebuie să iau un avion.
‎Bine, la 21:00. Fac rezervare la Esprit.
‎Grozav. Legat de retragerea acuzațiilor ‎în cazul meu…
‎- Salut! ‎- Bună!
‎Am adus ofrande proaspete.
‎Voiam să mă asigur că ești în regulă.
‎Foarte drăguț.
‎Deci…
‎Tatăl tău o cunoștea pe tipă?
‎Cea despre care spuneai că l-a ucis.
‎Poliția susține că ar fi comis infracțiuni ‎cu ea, dar se înșală.
‎Conducea un tir ‎și abia dacă-și putea plăti ipoteca.
‎I-a strivit țeasta la un popas de tiruri.
‎Iisuse! E îngrozitor.
‎- Dar nu știi de ce l-a ucis? ‎- Cui îi pasă de ce?
‎Ție ți-a păsat ‎de ce a fost ucis tatăl tău?
‎Nu, doar îl voiam înapoi.
‎CENTRU DE DETENȚIE
‎Să nu te-aud că preferi un pat anume.
‎Mă doare-n fund de pat. ‎Am nevoie de un telefon.
‎Cu cine vorbesc?
‎Îți dau desertul meu timp de o lună.
‎Vorbește cu Cora, e acolo.
‎Tipa blondă.
‎E o casă conspirativă ‎doar dacă respecți regulile.
‎Dormitorul tău.
‎CU TREI ANI ÎN URMĂ
‎Nu ieși. Nu spui nimănui că ești aici.
‎Nu tragi draperiile. Nu comanzi mâncare.
‎Nu te instalezi comod.
‎Consider-o o celulă ‎și cine te urmărește nu te va găsi.
‎FBI-ul mă caută.
‎Nu trebuie să știu asta sau numele tău.
‎E Cora.
‎Dacă nu pot să comand mâncare ‎sau să ies în oraș, cum mănânc?
‎Plata acoperă cazarea ‎și mâncarea pe două săptămâni.
‎După aceea, pleci și șterg ‎orice urmă că ai fost aici.
‎Niet.‎ N-o să petrecem timp împreună ‎și n-o să fim prietene.
‎Asta crezi tu.
‎Trateaz-o ca pe o celulă.
‎Am nevoie de un telefon. Să includă ‎multe minute și convorbiri internaționale.
‎Scuzați-ne.
‎Pe bune? ‎Așa vii la mine, după ce ai făcut?
‎Am făcut ce trebuia.
‎Din cauza ta sunt aici.
‎Datorită mie ești în viață.
‎Îmi dai naibii telefonul ăla sau ce?
‎- Trei sute cincizeci. ‎- Trei sute.
‎Plătesc la magazin.
‎Bine. O să-ți iau banii, ‎dar nu suntem prietene.
‎N-am fost niciodată.
‎- Arăți nemaipomenit. ‎- Mersi.
‎- Tu ești îmbrăcat ca la birou. ‎- Nu am avut timp să mă schimb.
‎Vreau să fii mai sexy la prima întâlnire, ‎așa că intră.
‎Am alte haine pentru tine.
‎Bine.
‎Mișto casă.
‎- Da, ai o întreagă poveste, nu? ‎- Schimbă-te în baie.
‎Stilul tău direct ‎le-ar tăia unora tot cheful.
‎- Și ție? ‎- Nu.
‎Îmi plac femeile care știu ce vor.
‎- Răspuns bun. ‎- Mulțumesc.
‎Nu, nu e acolo. Nu acolo e baia.
‎Ce-i asta?
‎Viitorul meu. Peste trei ani, ‎am să fiu prezentatoare de știri.
‎La CIA, cu acreditările ‎la Siguranța Națională,
‎câștig mult mai bine ‎decât ca analist juridic.
‎Super. Te-ai pricepe de minune.
‎Exersez în fiecare seară.
‎Bravo ție. Mă duc să mă schimb.
‎Am venit după banii ‎pentru a doua săptămână.
‎Am banii tăi aici. Vrei să rămâi la cină?
‎Gătesc ceva de fițe, de albi sărăntoci.
‎N-ai trăit dacă n-ai gustat ‎macaroanele mele cu brânză și hotdogi.
‎Nu. Mulțumesc.
‎Haide!
‎Ești prima persoană cu care vorbesc
‎de când ai fost ultima cu care am vorbit
‎și ceva îmi spune că nu ai alte planuri.
‎Credeam că o să stau aici doar șase luni.
‎Cât de rău putea fi? ‎America se vrea a fi o țară a minunilor.
‎Adevărul e că toți se chinuie aici.
‎Și toată mâncarea are gust de zahăr.
‎Dacă nu-ți place, de ce nu te duci acasă?
‎Fiindcă nu poți.
‎E complicat.
‎Când ai stat ultima oară la o masă ‎și ai luat cina cu cineva?
‎Nu mai țin minte. ‎Sincer, credeam că o să-mi placă mai mult.
‎Am fost acuzată de multe,
‎dar nu și că aș fi o companie neplăcută.
‎Pentru mersul acasă!
‎Cât de tare trebuie să te îmbăt ‎ca să mă ajuți să-mi vopsesc părul?
‎Fiica mea mă ruga să-i vopsesc părul.
‎Mă implora.
‎Într-o săptămână roz, ‎în următoarea, albastru.
‎Și când acceptam în cele din urmă, ‎se plângea de toate.
‎Ba că o bruscam, ‎ba că apa era prea fierbinte.
‎A avut noroc.
‎Mama nici baie nu ne prea făcea. ‎Aș fi dat orice pentru o mamă ca tine.
‎Nu cred că ai spune asta, ‎dacă ai ști ce a pățit.
‎Am vreo șansă ‎să mai stau aici o săptămână?
‎Nu. Regulile sunt reguli. ‎Așa nu suntem prinse.
‎Mi-ar prinde bine o pauză.
‎Încă o săptămână.
‎Care-i faza cu Lester și Violet?
‎- Nu vreau să vorbim despre serviciu. ‎- Știu.
‎Într-un loc unde relațiile par tranzacții,
‎ei sunt nedespărțiți.
‎Cred că se cunoșteau ‎dinainte să ajungă la biroul juridic.
‎Îți iei tu fileul, ca să gust și eu?
‎Da, dacă răspunzi ‎la ultima întrebare legată de muncă.
‎Cum conving procurorii ‎să renunțe la un caz de omor?
‎Sincer? Va trebui să mergi ‎la vârful Departamentului de Justiție.
‎- Și nici așa nu va fi ușor. ‎- La procurorul general?
‎Da.
‎- Al Statelor Unite? Ale Americii? ‎- Da.
‎Cum?
‎Cunoști metoda de transmitere a mesajelor ‎ce poartă numele de e-mail?
‎- Oare am pronunțat corect? ‎- Nu pot formula nimic în scris.
‎Doamne, nu.
‎Anunță-i angajații că e prioritate unu. ‎Cineva te va contacta.
‎Mulțumesc. Serios.
‎Owen?
‎Bună, Hannah.
‎Cu ce ești îmbrăcat? E cumva Gucci?
‎Da, dar îmi stă bine, nu?
‎Ea e Amelia Salazar. Lucrăm împreună. ‎Hannah e colocatara mea.
‎- Bună. ‎- Îmi pare bine.
‎El e Jeff Gilbert.
‎Bună. Jeff Gilbert. Lucrez la Casa Albă.
‎Bravo ție!
‎Bine, păi, poftă bună!
‎Și vouă.
‎E drăguță. Cât timp ați fost împreună?
‎- Șase luni. Cum ți-ai dat seama? ‎- E evident.
‎- Acum locuiți împreună. ‎- Da. Știu că e ciudat.
‎Majoritatea n-ar putea, dar ne descurcăm.
‎Owen, nu-mi pasă ‎ce faci în timpul tău liber,
‎dar, când ești cu mine, ‎mă aștept să te concentrezi.
‎Categoric.
‎Sunt numai al tău.
‎Mersi, omule.
‎A fost grozav. ‎N-am mai mâncat o legumă de mult.
‎- Poți să mă săruți, dacă vrei. ‎- Mulțumesc.
‎Nu-i rău.
‎Asemenea.
‎Poți intra când ajungem acasă, ‎dar nu vom face sex.
‎De fapt, mă întâlnesc cu cineva la un bar. ‎Vrei să vii?
‎- Ai două întâlniri? ‎- Ce…?
‎Ai spus că te culci la 22:30. ‎Dar pot să te conduc acasă.
‎Lasă, iau un taxi. Mersi pentru cină!
‎Da.
‎- Pare de treabă. ‎- Da.
‎Mai în vârstă.
‎Trebuie să mă întâlnesc cu Terence ‎la un bar, acum. Vrei să vii cu mine?
‎Nu. Trebuie să mă trezesc devreme, ‎dar o să mă ducă Jeff acasă.
‎Bine. Să ai o seară frumoasă!
‎- Și tu. ‎- Mersi.
‎Mersi că ai așteptat.
‎Condu cu grijă, amice!
‎Owen! Salut!
‎- Cu ce ești îmbrăcat? E Gucci? ‎- Da.
‎- Arăți bestial. ‎- Mulțumesc! Am avut o întâlnire.
‎Nu zău! Hannah mi-a trimis ‎12 mesaje de la restaurant.
‎Pe bune? Cine-i tipul cu care iese? ‎E ceva serios? N-are cum.
‎Nu, nu ne băgăm în povestea asta.
‎- Bine. ‎- Și ei i-am spus același lucru.
‎Patru shoturi de tequila, te rog. Terence!
‎Bem shoturi de tequila.
‎Sarah, ți-l prezint ‎pe colocatarul meu, Owen.
‎Sarah, ne cunoaștem de la Capitoliu.
‎Nu. Am venit aici să petrec, ‎nu să vorbesc despre citația ta.
‎Și eu. Dar vreau să știu ‎cum o pot face să dispară.
‎Dă-i lui Smoot destule mizerii ‎cât să-ți distrugă șeful.
‎- Dar nu știu nimic. ‎- Atunci află.
‎Altfel, o să apari la o audiere în Senat, ‎iar șeful meu o să te disece live.
‎Mai rău, va trebui să predai
‎toate documentele de lucru despre tot ‎ce faci și necesită secretizare.
‎- Tot? ‎- Tot.
‎Și dacă lucrezi la vreun caz ‎care pare oarecum dubios,
‎îl transformăm într-o bombă ‎pe care ți-o vârâm în fund.
‎Grandios, ce să zic?
‎Asta-i piesa mea!
‎- Alo? ‎- Unde ești?
‎Scuze. În oraș, domnule.
‎Vino încoace. Vreau să pleci la Beirut.
‎La Beirut, adică în Liban, domnule?
‎Domnule?
‎Am adus vodcă.
‎De-aia bună de data asta.
‎Salut! Nu e un moment potrivit.
‎- Ce-ai pățit la ochi? ‎- Îi place să fiu dur.
‎Mersi pentru băutură.
‎- Cine mă-ta ești? ‎- Relaxează-te.
‎Sunt prieten cu Cora.
‎- Ar trebui să petreci cu noi. ‎- Am zis fără musafiri.
‎Știu. Am greșit. Îmi pare rău.
‎Nu-i cere scuze proprietăresei, futu-i.
‎Nu-i treaba ei.
‎Strângeți-vă lucrurile și cărați-vă.
‎Mă întorc peste o oră, ‎cu o pușcă și o lopată.
‎Să nu vă găsesc aici.
‎Cora!
‎Cora, ce ți-a făcut?
‎Îmi pare rău.
‎Fără poliție.
‎Nu, n-am încotro.
‎Altfel o să mori.
‎Alo.
‎Agenția mă trimite la Beirut. ‎Din cauza ta?
‎Nu cred. Am fost la Beirut, ‎dar niciodată în operațiune.
‎Acolo ai fi foarte ușor de ucis.
‎Da, de asta mă tem și eu.
‎Dacă-mi spui numele tipului din Viena,
‎îți zic cum să supraviețuiești la Beirut.
‎Nu ești haioasă.
‎Nu ești rus. Mă consideră foarte nostimă.
‎Las-o baltă. Dacă ți-aș spune numele lui, ‎aș încălca nouă reguli de securitate.
‎Owen, eu încerc să te țin în viață,
‎iar tu te gândești la siguranța națională.
‎Trebuie să te aduni nițel.
‎Știu mizerii despre oameni ai agenției.
‎Unul a încercat să te omoare ‎și nici nu-mi spui cum arată.
‎E asiato-american, ‎are cam 1,78 m înălțime și e năzuros.
‎- Știi la cine mă refer? ‎- Da.
‎- Îi spuneam Regele Pateurilor. ‎- Știi mizerii despre el?
‎Foarte multe.
‎Bine, vorbim despre asta ‎data viitoare când ne vedem.
‎Acum spune-mi cum să mă descurc în Liban.
‎Bine, e simplu.
‎Libanezii sunt un popor deosebit. ‎Ferește-te de americani.
‎Ți-am zis că sunt haioasă.
‎Ai încercat să-ți protejezi amicul ‎și ai dat greș.
‎Domnule, nu e adevărat. ‎Doar am interpretat greșit situația.
‎- Ce se petrece? ‎- Lester a rasolit un caz ușor.
‎Fosta soție a unui agent special
‎amenință că dezvăluie ‎operațiunile secrete ale soțului ei.
‎Dacă nu plătește pensia alimentară ‎în următoarele 24 de ore,
‎femeia se duce la CNN.
‎Cum stai cu șantajista?
‎Voi apela mâine la procurorul general.
‎Va dura câteva zile. E în Aspen. ‎Pleci cu Lester în Liban.
‎- Ai grijă să se rezolve. ‎- Da, dle.
‎Să ne lămurim. Suntem trimiși în Liban
‎ca să convingem un tată ‎să-și plătească pensia alimentară,
‎ca fosta sa soție să nu șantajeze agenția?
‎- Asta am spus și eu. ‎- Corect. Nu.
‎Dar e prima mea cerință simplă ‎de când lucrez aici
‎și e un sentiment plăcut.
‎Nu e deloc simplu ‎să încerci să convingi un tip
‎care e de meserie asasin ‎să facă ceva ce nu vrea.
‎Și nu-l credeți pe cuvânt.
‎Are de semnat un formular ‎de reținere a salariului.
‎Domnule, pot să mă descurc și singur. ‎Nu am nevoie de Owen.
‎Ba e clar că ai nevoie de el. ‎Altfel, s-ar fi rezolvat deja.
‎- Ești nervos. ‎- Nu zău?
‎Am nouă ani ca agent de caz și șase luni ‎în plus ca avocat față de tine.
‎Nyland te trimite să mă supervizezi,
‎crezând că, umilit, mă voi învăța minte?
‎Merg doar ca să te ajut. E tot cazul tău.
‎Pot să-mi iau cu mine un singur costum?
‎Sincer, doar unul mai am.
‎Nu-ți trebuie costum. ‎Cine poartă costum pe teren?
‎Trebuia să-mi spui asta acum o săptămână.
‎Trebuie să trecem pe la mine, ‎să mă schimb.
‎N-avem timp. Unde ți-e geanta?
‎- Ce? ‎- Trebuie să ai una gata.
‎Poți fura una din biroul lui Janus. ‎Nu mai iese pe teren.
‎Ești îmbrăcat ca un vampir armean.
‎Ar trebui să fie destul de ușor, nu? ‎Suntem în avantaj.
‎Da, dar el are toate armele
‎și o echipă care l-ar urma și-n iad.
‎Ai întrebat dacă ar încerca să te omoare ‎cineva de la agenție.
‎Dave e asasinul ‎la care ar apela pentru asta.
‎Ai lucrat vreodată ‎cu un agent pe nume Xander Goi?
‎Nu, dar l-am întâlnit. De ce?
‎Pe o scară de la unu la zece, ‎cât de duplicitar e individul?
‎În primul rând, la CIA, ‎scara începe de la șase.
‎Aș spune că tipul e de opt, ‎la cât e de ambițios.
‎Umblă vorba că a pus ochii ‎pe postul de la Moscova,
‎care e Sfântul Graal ‎al misiunilor de spionaj,
‎dar, dacă ai o pată la dosar, ‎poți să-ți iei adio de la el.
‎Are legătură cu cazul de șantaj?
‎Posibil. Are un trecut cu spioana.
‎Genul ăsta de lucru ‎i-ar putea veni de hac.
‎Care e planul la aterizare? ‎Închiriem o mașină și mergem la bază?
‎Nu închiriem mașină. ‎Apelăm la un șofer local.
‎Doar așa ajungem acolo întregi.
‎Am înțeles.
‎Simt istoria locului. ‎Ai petrecut mult timp la Beirut?
‎- Doi ani. ‎- Poftim?
‎- Cum ți se pare orașul? ‎- Îmi place la nebunie Beirutul.
‎Toți reporterii și spionii ‎din Orientul Mijlociu vor aici.
‎Schi după micul-dejun.
‎Înoți în Mediterană la prânz. ‎Și nu rata prânzul, omule.
‎Patru feluri ca la mama acasă, ‎rafinate în 5.000 de ani. Sunt delicioase.
‎Le ajuți să alunece pe gât cu rachiu. ‎Siestă sub viță-de-vie? Mă lași?
‎Mai e și viața nocturnă.
‎Toți puștii bogați din Londra și Dubai ‎vin să petreacă la Beirut,
‎chiar și când lucrurile o iau razna.
‎Nimeni nu e la fel de tolerant ‎ca libanezii. Nu, frate.
‎Sunt experți în materie de coping.
‎N-au încotro, la cât de corupt ‎și disfuncțional e locul ăsta.
‎Libanezii de rând îți dau ‎și cămașa de pe ei,
‎în vreme ce liderii fură toate cămășile.
‎Nu, Beirutul e o contradicție frumoasă ‎și exasperantă.
‎Și nu, nu sunt cămile aici.
‎Am luat numărul lui Farid, ‎să-l sunăm dimineață.
‎Ce facem acum? Mâncăm, ne plimbăm?
‎Nu, ne odihnim.
‎Avem nevoie de energie ‎ca să-l înfruntăm pe Dave.
‎- Dave nu știe că venim, nu? ‎- I-am rugat pe cei de aici să nu-i spună.
‎Nu vrem ca animalul să aibă timp ‎să se pregătească.
‎De aia verifici colacul ‎înainte să te așezi.
‎Lester!
‎Ce mult timp a trecut, amice!
‎Da. Da, ai dreptate.
‎- Cum o mai duci? ‎- Bine.
‎- Foarte bine. ‎- Scuze dacă te-am speriat.
‎Când am auzit ‎că amicul Kitchens e în oraș,
‎am vrut să-ți facem o surpriză.
‎Ca să știi, ‎hotelul ăsta are dotări de lux.
‎Orice e mai bun ‎decât să te caci din elicopter.
‎De fapt, mie mi se pare distractiv.
‎Tu cine mă-ta ești?
‎Glumesc și eu. Tu ești Owen, nu?
‎- Owen Hendricks, puștiul nou? ‎- Relativ nou. Nu-s puști.
‎Ascultă, Lester,
‎amice, îmi pare rău că ai zburat până aici ‎fiindcă Tracy a înțeles ceva greșit.
‎Mi-a sunat șeful, Dave.
‎Știi cum face ea, mereu dramatizează.
‎- Mi-ai spus că o să rezolvi. ‎- Jur că i-am trimis cecurile alea.
‎Amenință să dezvăluie secrete de stat ‎pe care i le-ai împărtășit.
‎Bine.
‎Bine, e vina mea.
‎Uite, poți înregistra asta oficial.
‎Îmi recunosc pe deplin greșelile.
‎- Pe bune. Vorbesc serios. ‎- E nemaipomenit. Grozav!
‎Atunci ai putea
‎să semnezi formularul ăsta ‎prin care tu, debitorul,
‎ești de acord cu reținerea salariului
‎pentru pensia alimentară ‎datorată creditorului, fosta ta soție.
‎Apoi ne putem întoarce toți ‎la ale noastre.
‎Nicio problemă.
‎Pe bune?
‎Da, am să-l iau cu mine înapoi la bază,
‎îl citesc, îl semnez ‎și ți-l trimit dimineață.
‎- Apreciem gestul. ‎- Da, categoric.
‎Băieți, să mergem ‎și să lăsăm avocații să se instaleze.
‎Mișto pernă.
‎Mi-a părut bine să te revăd, șefu’.
‎Să fii cu ochii în patru.
‎Locul ăsta e mult mai periculos ‎față de ultima oară când ai fost aici.
‎Milițiile sunt arțăgoase. ‎N-aș vrea să pățești ceva rău.
‎Simt că a fost prea ușor. ‎A fost prea ușor, nu?
‎Am nevoie să beau ceva.
‎Credeam că viața la birou ‎va fi mai puțin stresantă.
‎De aia te-ai mutat la biroul juridic ‎al CIA? Să scapi de stres?
‎A fost vina lui Violet.
‎Am cunoscut-o ‎la o bază a Armatei din Germania.
‎Era acolo ca avocat militar ‎și se săturase de Armată.
‎M-a convins că în CIA puteam ‎să mă transfer doar pe un post de avocat,
‎așa că m-a ajutat să fac Dreptul online.
‎Am învățat-o cum funcționează agenția.
‎Și uite-mă iarăși jos, ‎dădăcit de băiatul de nota zece.
‎Nu e cinstit.
‎În prima săptămână de muncă, ‎Nyland te-a trimis la Senat.
‎Apoi ai dat lovitura cu șantajul. ‎Tu cum i-ai spune?
‎Îmi place să cred ‎că mă pricep la ceea ce fac.
‎Omule, nici tu nu știi ce faci. ‎Bine? Dar ești norocos.
‎Dacă ai ști ceva despre mine, ‎n-ai mai spune asta.
‎Dar n-ai decât să mă subestimezi ‎în continuare. Să vezi unde ajungi așa.
‎- Ăla-i al meu. ‎- Care-i diferența?
‎Al meu e mai departe de ușă.
‎Lester?
‎Nu-ți face griji. Se mai întâmplă. ‎Va porni îndată generatorul.
‎Lester!
‎E cineva la ușă.
‎Ce facem?
‎- Vezi cine e. ‎- De ce eu? De ce să mă duc eu să văd?
‎- Ești mai aproape de ușă. ‎- Glumești?
‎Bine.
‎Ce e?
‎E formularul lui Dave.
‎L-a semnat?
‎Nu.
‎DU-TE-N MĂ-TA
‎SAYSOUG, LIBAN
‎Proaspăt din fabrică,
‎putere de imobilizare dublă, ‎recul înjumătățit.
‎’Neața!
‎Apreciem mult faptul ‎că ne-ai lăsat ăsta aseară, dar…
‎nu putem pleca din Liban ‎până nu-l semnezi.
‎Și dacă nu-l semnez?
‎Haide. Ești un tip deștept, Dave. ‎Și nu o spun doar ca să te pup în fund.
‎Lester te respectă enorm.
‎De asta nu poate fi mai dur cu tine. ‎Ăsta e motivul pentru care l-am însoțit.
‎O să-ți spun adevărul, ‎oricât ar fi de dureros.
‎E haios. ‎Chiar cred că avem multe în comun.
‎Nu aparent, firește.
‎Amândoi trebuie să știm cum stăm.
‎N-avem timp de scenarii optimiste.
‎Așa că ți-o zic pe șleau.
‎Dacă nu semnezi formularul ăsta, ‎viața ta va lua sfârșit.
‎CIA-ul te va retrage de pe teren
‎și te va urmări penal ‎pentru toate ilegalitățile comise.
‎Dacă o să eviți cumva pușcăria,
‎te va pune pe lista neagră ‎a tuturor angajatorilor posibili.
‎Iar apoi vei avea interdicție de zbor.
‎Ca să nu mai poți lucra ‎nicăieri altundeva.
‎Dar n-o să se întâmple asta, nu?
‎Doar nu ești prost ‎să-ți abandonezi copilul
‎și emoțional, și financiar, nu-i așa?
‎Dă-mi naibii pixul.
‎N-am putut face alt exemplar.
‎Rațiuni de securitate. Înțelegi tu.
‎În regulă. Îți mulțumim.
‎Ai grijă!
‎Jigodie.
‎Guten Morgen!
‎Sun de la Ambasada SUA ‎în legătură cu unul din angajații noștri.
‎- Vine acolo să cumpere pateuri. ‎- Așteptați. Suntem foarte ocupați.
‎CAFENEAUA LUI JACK JACK
‎Da? Nu, e în regulă. Am banii tăi.
‎- Hei! ‎- Da.
‎Te sun înapoi într-un minut.
‎- Mă poți ajuta? ‎- Sigur. Care-i problema?
‎Nu-mi pornește mașina.
‎Da. Ești tare drăguță.
‎Da?
‎- Nu mă recunoști? ‎- Nu.
‎Stai așa. Dansezi la Diamond’s, nu?
‎Ne-am întâlnit acasă la Cora,
‎chiar înainte să o bați soră cu moartea.
‎Nu-i vina mea că nu știe ‎să încaseze un pumn.
‎Da, vă sun de la Ambasada SUA ‎în legătură cu un angajat.
‎Da, domnul Goi.
‎Vine în fiecare zi, e cel mai bun client.
‎Exact. Vreau să-i confirm prenumele, ‎ca să nu apară încurcături.
‎Da. Xander Goi.
‎Perfect.
‎Salut! Te-am căutat peste tot.
‎- Bună. ‎- Cum a mers întâlnirea?
‎- Bine. ‎- Ai aflat ceva pentru mine?
‎Nu. N-a vrut să vorbească despre muncă, ‎dar o să mai încerc.
‎Salutare! Eroii victorioși s-au întors.
‎- Haide, ‎as-salamu alaykum. ‎- As-salamu alaykum‎ și ție.
‎- Se pare că v-ați apropiat. ‎- Nu-i mare scofală. Știi tu.
‎Am cu ce să refac stocul minifrigiderului.
‎Voiam să-ți cer scuze ‎pentru seara trecută.
‎N-a fost frumos ce-am făcut. ‎Lasă-mă să mă revanșez.
‎Așa și trebuie.
‎- Hendricks! ‎- Da, domnule.
‎De ce naiba e ‎procurorul general al Statelor Unite
‎în biroul tău și te așteaptă?
‎I-am trimis un e-mail cu prioritate unu. ‎Da, domnule. Scuze.
‎Iertați-mă că ați așteptat, ‎domnule procuror general.
‎Când am trimis e-mailul, ‎nu mă așteptam să…
‎Ai spus „prioritate unu”. ‎Asta înseamnă prioritate unu, futu-i.
‎Da, domnule. Voi fi concis.
‎O suspectă de omor e închisă în Arizona.
‎A fost spion străin și reprezintă ‎o amenințare pentru siguranța țării.
‎Vreau să retrageți acuzațiile.
‎Nyland te-a pus să faci asta, ‎fiindcă l-am umilit în fața președintelui?
‎Nu. Nu, domnule, e cât se poate de real. ‎Vă pot aduce materiale secretizate.
‎Vrei să eliberez o străină
‎ce a ucis un cetățean american ‎într-un stat indecis, în an electoral?
‎Nu mi-am pus problema așa, domnule, ‎dar răspunsul este da.
‎Chiar crezi…?
‎Puteți să țipați la mine toată ziua,
‎dar asta trebuie să se întâmple.
‎Dacă dă curs amenințărilor ei,
‎capacitatea agenției de a aduna informații ‎va fi grav afectată.
‎Trebuie să faceți asta,
‎domnule, înainte să facă ceva ‎ce nu mai putem îndrepta.
‎- ‎Guten Morgen! ‎- ‎Guten Morgen‎, domnule Goi!
‎S-a făcut o comandă pentru dv.,
‎dar nu înțeleg biletul ‎pe care mi-au cerut să-l scriu.
‎TE-AM PRINS, NENOROCITUL NAIBII. ‎MAX
‎Subtitrarea: Alexandru Popovici