‫בפרקים הקודמים...‬
‫איב מחוללת ניסים. ניסים אמיתיים.‬
‫אני אגלה מי את באמת ואשלח אותך בחזרה למקום שאליו את שייכת.‬
‫אני רוצה לספר את הסיפור שלך.‬
‫טטיאנה אולי מפונקת כמו הממדים של בעלה השמן, אבל היא עדיין אחותי.‬
‫אני חייבת לדעת אם אכפת לה.‬
‫כי אני רוצה לבדוק כיצד הבכור שלי והקטנה שלי‬
‫עובדים יחד לפני שאחתום על משהו.‬
‫אחי, מה זה, לעזאזל?‬
‫אני איתך, ג'וס. אני בתוך זה.‬
‫גם אני בתוך זה.‬
‫החלטתי להתמודד לסנאט.‬
‫- אימא, את חייבת לספר לו. - כן, אני יודעת. עדיין לא.‬
‫אני הבעל המחורבן שלך. מי את?‬
‫תפסו מחסה!‬
‫- את רוצה קצת לחם? ותפסיקי. - כן.‬
‫את רוצה קצת לחם? כן. חכי. מה אלה?‬
‫- הנה, קחי חצי ממני. - כן. תודה.‬
‫- יש לי משהו בשיניים? - נשבעת באלוהים, את בסדר.‬
‫זאת איב.‬
‫- פרסמתי את זה. - את פרסמת את זה?‬
‫היי, יו. לואן.‬
‫תראי את זה, אחותי.‬
‫את צריכה לראות את התגובות.‬
‫היי.‬
‫- שיט. לעזאזל. - מה קרה?‬
‫מי פרסמה את זה, לעזאזל?‬
‫- לא יודעת. לא אנחנו. - רואים את הפנים של איב.‬
‫זה חילול הקודש. לעיני כול.‬
‫איזי, כיבוי אורות.‬
‫"אבל אם הגואל בחר בה, מי אתה שתדחה אותה?"‬
‫הבשורה על פי מריה מגדלנה‬
‫הכוח‬
‫הרגתי אותו. המשטרה... מישהו יכול לזהות אותי.‬
‫החיים שלך היו בסכנה. הגנת על עצמך.‬
‫היא תמצא אותי.‬
‫גברת מונטגומרי.‬
‫אני אשלח לכלא.‬
‫חיפשתי סימן היום.‬
‫אלוהים הראה לי את לוקאס פרק י"ט, פסוק מ"ז.‬
‫ישוע הטיף בבית המקדש.‬
‫זקני העם לא אהבו איש שמטיל ספק בכתבי הקודש.‬
‫ישוע הפחיד אותם.‬
‫בדיוק כמוך.‬
‫את הערת אותנו.‬
‫אנחנו אחיותייך. אנחנו נגן עלייך.‬
‫עוד יגיעו. הן ירצו להכיר את הנערה בסרטון.‬
‫עוד.‬
‫- חשמלי אותי שוב. לזמן רב יותר. - האמת היא שאני חושבת שאני בסדר.‬
‫היי, מה זה, לעזאזל?‬
‫כן, זו איב. היא מופיעה גם בכל הפיד שלי.‬
‫היא סוג של מנהיגה רוחנית מחשמלת חדשה.‬
‫איזה שטויות.‬
‫כן. היא מחוללת ניסים, ככל הנראה.‬
‫זה מזויף, כמובן.‬
‫גמרתם בלעדיי?‬
‫גמרתי. מצטערת, אהובה. חייבת לזוז.‬
‫היי.‬
‫המשובצת. הלבנה בוהקת בצילום.‬
‫לעזאזל. זו החולצה שאני צריך לגהץ.‬
‫נהדר.‬
‫באמת תעשי את זה ככה?‬
‫אתה מנסה להתחמק מזה עכשיו? צוות הצילום בדרך.‬
‫מרג, אני לא מדבר על סרטון הבחירות.‬
‫אני מדבר על כך שראינו בחור שהצית את עצמו ומת.‬
‫את מתנהגת כאילו לא קרה דבר, כאילו הכול בסדר.‬
‫הדברים האלה לא נעלמים. חייבים לדבר עליהם.‬
‫- דיברנו. - לא, דיברנו עם פסיכולוג.‬
‫את ואני, אנחנו והילדים, לא דיברנו...‬
‫הילדים בסדר. הפסיכולוג אישר את זה.‬
‫מרגו, בכל פעם שאני עוצם את העיניים, הדבר היחיד שאני רואה ומריח‬
‫זה את הבחור הזה נשרף.‬
‫אני רק רוצה לחזור אחורה בזמן ולמנוע מהילדים שלנו מלראות את זה,‬
‫ואני לא יכול.‬
‫אני מכיר אותך. אני יודע שזה אוכל גם אותך וההדחקה שלך לא עוזרת.‬
‫אני בסדר, רוב. הילדים בסדר.‬
‫קורים הרבה דברים נוראיים ואני יכולה לתקן כמה מהם.‬
‫אני לא אתמקד בדבר היחיד שאני לא יכולה לשנות.‬
‫זה יום די חשוב.‬
‫אתה איתי?‬
‫בסדר. אז הצוות יגיע בקרוב.‬
‫ואני רק רוצה שנזכור שהם באים לצלם אותנו כמשפחה,‬
‫כדי שאנשים יוכלו להכיר אותנו.‬
‫אין סיבה להילחץ.‬
‫תתנהגו בטבעיות. תהיו אתם.‬
‫כן, אורגני לגמרי. לא לשים לב לגברים בשחור שעומדים על המשמר בחוץ.‬
‫- הם כאן כדי שהמטורפים לא יגיעו אלינו. - אל תקראי להם ככה.‬
‫איך אני אמורה לקרוא לאנשים שמציתים את עצמם?‬
‫הוא ניסה להבהיר נקודה. עתיד האנושות מונח על הכף.‬
‫- אורבן דוקס לא מעודד אלימות. - אתה צוחק?‬
‫הוא מעודד גברים להגן על מקומם...‬
‫- הוא מעוות לך את המוח. - תקשיבי לפני שתשערי.‬
‫- זה מה שאת עושה. - הבן שלכם עובר הקצנה.‬
‫תשתקי. אני לא עובר...‬
‫בסדר. היי, חבר'ה, בחייכם.‬
‫זה יום חשוב עבור אימא שלכם, אז בשעות הקרובות מותר לדבר‬
‫רק על אוכל, מחנאות, ואני לא יודע,‬
‫דברים מצחיקים שסבתא שלכם אומרת. זהו.‬
‫אולי, מאטי, תחליף לחולצה נקייה.‬
‫אני לא אשתתף בפרסה הזאת. בסדר? אני לא רוצה שתנצחי.‬
‫בחייך. זאת אימא שלך.‬
‫טוב, אני מצטערת שאתה מרגיש ככה.‬
‫אתה מתנהג כמו ילד. אימא עושה דבר חשוב. אתה לא מבין?‬
‫גברים לא יכולים להחליט מה נשים יעשו עם גופן.‬
‫מה עם גופם של הגברים? מה עם הגוף שלי? תראי את הפנים שלי.‬
‫- אמרתי שאני מצטערת. - אימא?‬
‫כשאגדל, יהיה לי אי-או-די?‬
‫כן, מותק. ככל הנראה יהיה לך.‬
‫בסדר. אז אני רוצה שאת תנצחי.‬
‫לא. לא. אורבן דוקס צודק. כולכן, הנשים, נאמנות זו לזו.‬
‫נשים? אתה נשמע כמו קנאי.‬
‫היי, חבר. בחייך, בן אדם.‬
‫המשמעות של משפחה היא שלפעמים מניחים לדברים זה בשביל זה.‬
‫- אולי אני לא רוצה להיות במשפחה הזו. - בחייך. אתה לא מתכוון לזה.‬
‫היי, הוא רק צריך קצת מרחב. זה הכול.‬
‫כן.‬
‫"גנרל זויה הושמה במעצר במשך שישה חודשים וגורשה בחזרה לקרפתיה.‬
‫"במשטרה ידעו מה קורה ולא עשו דבר.‬
‫"גברי העיירה הכו את נשותיהם אם הן הציעו להם עוד אוכל.‬
‫"במשך זמן מה, התייחסו לנשים כמטבע, כמשאב".‬
‫מלון צ'אליס, קרפתיה‬
‫אני חייב לצאת לארמון בעוד שתי דקות.‬
‫"המערכת שבורה ורק נשים יוכלו לבנות אותה מחדש".‬
‫מובן שזה מלא בקלישאות, אבל השגת את הסיפור הבלעדי.‬
‫תסדר את זה ואעביר את זה לעורך שלי.‬
‫זה מספיק כדי לגרום לאדם לרצות לחזור לשטח.‬
‫למה אתה לא חוזר?‬
‫מאתיים מילים על קדאפי עלו לי בליטר וחצי של דם. צריך לדעת מתי אזל לך המזל.‬
‫חשבתי לכתוב ספר.‬
‫קורות האי-או-די.‬
‫טונדה-אוג'ו.נט‬
‫ברצינות?‬
‫קראת ספרים של מארק טווין?‬
‫הוא אמר שהיומיים החשובים בחייך הם יום הולדתך והיום שתגלה מדוע נולדת.‬
‫אני יכול ללכת איתך לוויקטור?‬
‫למה?‬
‫זויה אמרה לך משהו?‬
‫טטיאנה מוסקלב וגנרל זויה הן אחיות.‬
‫נהדר. נהדר.‬
‫קדימה. המונית מחכה.‬
‫- נגיד שאתה הצלם שלי. - יש!‬
‫יש לנו הזדמנות אחת, בסדר?‬
‫אף פעם לא משאירים את הגברת הראשונה לבד עם התקשורת.‬
‫אם נצליח לדבר איתה, נצטרך לעשות קסמים כדי לצאת.‬
‫לא משנה מה יקרה, שמור על קור רוח ותן לי לדבר.‬
‫אני יודע, דקלאן.‬
‫אלוהים ישמור.‬
‫- אנחנו נרגשים להכיר אותך, מר בליס. - אני נרגש להיות כאן. הצלם שלי.‬
‫זוכר מה אמרתי?‬
‫- אתה תדבר. - בחור טוב.‬
‫- מחברת? - בסדר.‬
‫אחר כך.‬
‫הרשה לי להציג לפניך את היועץ הבכיר ביותר של הנשיא.‬
‫- הגנרל מירון. - הגנרל מירון.‬
‫בארמון בחנו את השאלות שלך ועשו שינויים קלים.‬
‫אני עובד בכלי תקשורת רציניים, לא בצהובון.‬
‫אנחנו יודעים מי אתה, מר בליס.‬
‫שנלך?‬
‫יום הולדת שמח!‬
‫- תודה, אבא. - יום הולדת שמח, רוקסי.‬
‫זה יום הולדת מיוחד. את בגירה באופן חוקי עכשיו. אם תפשלי, זה עלייך.‬
‫כן, מאסר אמיתי. סליחה.‬
‫- מה זה? - תפתחי את זה.‬
‫שליש מ"מונק ובניו" מועבר אלייך.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫- תודה, אבא. - גרמת לגבר לחרבן על עצמו בבריכה.‬
‫גרמת לשאר לונדון לחרבן על עצמם בבית. מהדברים האלה נוצרות אגדות.‬
‫- אני נוהג. - אל תהיה זבל.‬
‫המשפחה הזאת זקוקה למעט פחד. לחזק את המוניטין.‬
‫הנהלת חשבונות זה לא הכול.‬
‫ברברה תערוך לך מסיבה היום.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫תביאי חבר, אם את רוצה. אל תביאי מישהו מוזר.‬
‫אין לי ממש חברים.‬
‫- יופי. - בסדר. נרים כוסית.‬
‫הבת שלי בת 18 היום, ויש לה את כל מה שאי פעם רצתה.‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫רק אימא שלי.‬
‫- בואו, אחיות. תזדרזו. - אחיות, לאן אתן הולכות?‬
‫- בהצלחה. - בהצלחה, האחות מריה.‬
‫- בבקשה, אל תלכי. - תני לה לתפוס פיקוד.‬
‫כן. תיכנסו מאחור.‬
‫האחות פטימה.‬
‫- לא נוכל להישאר יותר. - לא, אל תרימי ידיים.‬
‫בבקשה.‬
‫מכאן. ברוכות הבאות ל"אחיות המשיח".‬
‫מכאן.‬
‫היי. מה שלומך?‬
‫את העלית את הסרטון.‬
‫- אני... - את לא תאכלי איתנו הלילה.‬
‫איב צריכה להיות עם אנשים שהיא יכולה לבטוח בהם.‬
‫בואו, בנות.‬
‫חכו. חכו. סימה. לואן. אני... אני...‬
‫זה יום שבת טיפוסי עבורנו.‬
‫- רוב. - כן.‬
‫לעזאזל. סליחה.‬
‫בסדר. טוב. רק רגע.‬
‫- לא יכולתי... - תחתוך את החלק האחרון.‬
‫- לא הצלחתי להיזכר. - נעשה זאת שוב.‬
‫סליחה, בבקשה.‬
‫- את לחוצה. - חם.‬
‫כן. זו התאורה. תתרגלי אליה.‬
‫את יכולה להרפות קצת את הלסת?‬
‫אתה, תפסיק לקלל.‬
‫- אני יודע. בסדר. - תיכנס.‬
‫תסביר שמאטי באימון.‬
‫אני יודע. אני לא יודע מה קרה. פשוט...‬
‫- אבל אני אסתדר. - בסדר.‬
‫- באמת. - בסדר.‬
‫- טוב, נתחיל שוב. נחזור להתחלה. - בסדר. ננסה שוב.‬
‫- כן. - בזמנכם החופשי.‬
‫לעזאזל.‬
‫אני מניח שהתפוח לא נפל רחוק מהעץ.‬
‫בסדר. בואו נצא לחמש דקות הפסקה, חברים, כדי שנוכל לנקות.‬
‫קאט.‬
‫איזה בלגן. תראו את זה.‬
‫רוצה קצת?‬
‫בסדר. אחרי זה, יש בעיה קטנה שתיאלצי לטפל בה.‬
‫מה זה?‬
‫זוכרת את התגובות המרושעות שקיבלנו ברשתות החברתיות שלך?‬
‫כן.‬
‫כן. טוב, איתרנו את אחד המקורות ו...‬
‫ו...?‬
‫זה נשפך על הרצפה. אתה יכול לעזור לי?‬
‫זה יום שבת טיפוסי עבורנו.‬
‫כן, ומאטי בדרך כלל באימון כדורגל.‬
‫נכון. אז הבנות ואני מכינות ופלים.‬
‫רוב הוא אבא מדהים כל כך. הוא מכין ארוחת בוקר באמצע השבוע.‬
‫אז כשמגיע יום שבת, זו הדרך שלנו לתת לו בוקר חופשי.‬
‫מה המומחיות שלך?‬
‫זו שאלה נהדרת. מה המומחיות שלי?‬
‫אני מכין בעיקר חביתות, אני חושב.‬
‫אבא הוא טבח נהדר. הוא מבשל מנות קולומביאניות כל הזמן.‬
‫למשל, מקושקשת עם ירקות ושוקולד סנטפרניו, ואולי זה נשמע מוזר,‬
‫כי זה שוקולד עם גבינה, אבל זה טעים מאוד.‬
‫הוא מכין את כל המאכלים האהובים עליי. לחם גבינה, צ'נגואה, עוגת תירס עם גבינה,‬
‫- ואתה מכין... - את לא צריכה למנות הכול.‬
‫אבל אמרת לדבר רק על אוכל, מחנאות...‬
‫- לעזאזל. זה לא... - מרגו.‬
‫מרגו, את מדברת ספרדית? אולי נרצה לצלם את זה.‬
‫היא לא דוברת ספרדית. רק אני והילדים.‬
‫וכל דבר שאנחנו...‬
‫...המגזר השלישי.‬
‫כן, נכון.‬
‫מה הסוד לנישואים ממושכים, אדוני הנשיא?‬
‫תחומי עניין משותפים.‬
‫בסדר.‬
‫מה אתה והגברת הראשונה אוהבים לעשות יחד?‬
‫להרכיב תצרפים.‬
‫גברת מוסקלב, מה היה הרושם הראשוני שהותיר בך ויקטור?‬
‫הוא היה מקסים מאוד, ונוצר בינינו ניצוץ נהדר.‬
‫לעזאזל.‬
‫אדוני הנשיא, מה דעתך על הנשים בצפון?‬
‫- האם אתה מרגיש מאוים? - השאלה אסורה.‬
‫עלול להתעורר מרד.‬
‫הן אהודות בקרב העניים.‬
‫סחרו בנשים האלה בתוך המדינה שלך.‬
‫אפשר להבין את הכעס שלהן.‬
‫גדלתי בעוני קשה.‬
‫הלכתי לישון בכל לילה בלי ארוחת ערב.‬
‫אבא שלי נאלץ לחצות את הגבול לאוקראינה כדי למצוא עבודה.‬
‫אמי האהובה הייתה נותנת לנו הכול,‬
‫אבל לא היה לה מה לתת,‬
‫אז סבלנו הרבה.‬
‫אבל כך אלוהים רצה.‬
‫מצבה של טטיאנה היה זהה, אבל, למזלי, הוא הציל אותי.‬
‫היי.‬
‫בלי תמונות. למטה.‬
‫בסדר.‬
‫הנשים האלה שרפו לגמרי מפעל טקסטיל.‬
‫צועקות על שכר נמוך ושכר לא שווה.‬
‫עכשיו אין שום שכר לנשים.‬
‫במה הן יעבדו? יחזרו לעסוק בזנות?‬
‫האם לגברים היה קל?‬
‫אנחנו חופרים כדי למצוא פחם. אנחנו יוצאים למלחמה.‬
‫טוב, גם נשים יוצאות למלחמה.‬
‫בשביל הכיף. כדי להוכיח שהן טובות כמו הגברים.‬
‫אין שום סיבה אחרת.‬
‫אישה בשם זויה מנהיגה את המורדות.‬
‫תפסיק לדבר.‬
‫- טונדה. תסתום את הפה. - זויה ילדה בת.‬
‫אמרתי, מספיק.‬
‫הריאיון הזה הסתיים.‬
‫קומו. שניכם.‬
‫דקלאן. דקלאן.‬
‫זה בסדר. אל תיבהל.‬
‫שב, טונדה אוג'ו.‬
‫בסדר. בסדר. בסדר.‬
‫- מדוע הגעת לארמון? - אני צלם.‬
‫שאלתי, מדוע הגעת לארמון?‬
‫לא, באמת. אני צלם.‬
‫בסדר? אני לא נמצא כאן זמן רב, אבל אני ומר בליס...‬
‫נשים מורדות לקחו אותי לחלוקת מזון ותרופות.‬
‫העוני שראיתי ביבשת העשירה הזאת הוא מזעזע.‬
‫פנים רעבות שלעולם לא אשכח. סבל.‬
‫לבנות שחיות תחת משטר מוסקלב, ממתין בעוד חמש שנים הגורל של הנשים המורדות.‬
‫אני רוצה תשובות עכשיו, אחרת שניכם תישלחו לכלא.‬
‫רגע. רק רגע. הייתה אי-הבנה, גנרל מירון.‬
‫אני צריך לדבר עם העורך שלי.‬
‫אני חושב שעבדו על שנינו. הממזר אמר לי שהוא עבד ב"נשיונל ג'יאוגרפיק".‬
‫מה?‬
‫בוא איתי.‬
‫רגע, רגע, רגע. לא, לא, לא. דקלאן.‬
‫דקלאן. דקלאן. רגע. דקלאן.‬
‫דקלאן! דקלאן!‬
‫לעזאזל. דקלאן!‬
‫לא, לא, לא. לעזאזל!‬
‫חתיכת אידיוט. אתה טיפש כל כך.‬
‫מגיע לקורבנות האי-או-די הגנה וצדק.‬
‫אם אתם רוצים לעצור את האלימות, יש רק אפשרות אחת עבור וושינגטון.‬
‫דניאל דאנדון הוא ההימור הבטוח היחיד שלנו לחזור לחיים נורמליים.‬
‫לחזור לביטחון. התשדיר הזה אושר על ידי דניאל דאנדון.‬
‫היי. מה את עושה?‬
‫את מפרסמת שוב שטויות על ראש העיר המזויפת, השקרנית והקפיטליסטית?‬
‫"הכלבה עם הנעליים היקרות היא כמו עוף לא מתובל."‬
‫לא פרסמתי את הפוסט עם העוף. רק הוספתי לו לייק.‬
‫המשטרה החשאית שלך מצאה את זה?‬
‫אם את מתכוונת לצוות המדיה החברתית כשאת אומרת "משטרה חשאית", אז כן.‬
‫זה לא היה קשה, ג'וס. מה העניין, לעזאזל?‬
‫סליחה. הייתי עצבנית.‬
‫למה?‬
‫את בחרת להיות דמות ציבורית.‬
‫את בחרת בזה.‬
‫אני לא בחרתי שינעצו בי מבטים‬
‫ולהיאלץ להיות מושלמת בעין הציבור כל הזמן.‬
‫את לא חייבת להיות מושלמת.‬
‫את מושלמת.‬
‫אימא.‬
‫היו דברים שביקשתי ממך מפורשות לא לפרסם.‬
‫לא מצא חן בעיניי איך שנראיתי בזה, ובכל מקרה פרסמת את זה.‬
‫לפעמים אני מרגישה מנוצלת.‬
‫כאילו את מנסה למכור דימוי של המשפחה שלנו בשביל העבודה שלך.‬
‫זה מבאס.‬
‫לא קלטתי את זה, אבל את צודקת.‬
‫אתם, הילדים, הדבר שאני מתגאה בו יותר מכול.‬
‫ולפעמים אני רוצה לחלוק את זה, אבל לעולם לא ארצה לפגוע בכם.‬
‫הייתי רוצה שתדברי איתי במקום להטריל אותי באינטרנט.‬
‫אני מצטערת.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫לא ידעתי למה את עושה את מה שעשית, אבל אני מבינה עכשיו.‬
‫ראית מה דאנדון עושה? יש לו גבר שהוא קורבן השבוע החדש,‬
‫וקלייד מונטגומרי מאלבמה נראה כמו סוטה.‬
‫הוא מוכר אותו לציבור כאילו הוא גיבור העיר.‬
‫זה דוחה כל כך.‬
‫זו זריעת פחד בוטה, זה מה שזה.‬
‫מסוכן לסמן את הבנות האלה כמטרות.‬
‫את חייבת לעצור אותו.‬
‫זה מה שנעשה.‬
‫אצבעות מנצנצות מאוחדות?‬
‫סליחה.‬
‫זה בסדר.‬
‫טוב, שתיכן,‬
‫תנעלו את נעלי ההליכה, קחו את המעילים.‬
‫- נצא בעוד 15 דקות. - מה?‬
‫- לאן? - מקום כיפי.‬
‫אני לא יכולה לצאת לטיול ספונטני. אני חייבת לעבור על הנאום.‬
‫- ואני קבעתי תוכניות עם ריאן הלילה. - לא אכפת לי. בסדר? לא אכפת לי.‬
‫אנחנו צריכים לבלות יחד כמשפחה אמיתית, לא כמשפחה מזויפת‬
‫שמכינה ארוחת בוקר מזויפת, עושה דברים מזויפים. נתחיל עכשיו.‬
‫בסדר. איזי ומאטי?‬
‫את היית הנערה בלי הקול.‬
‫ועכשיו כל העולם מקשיב.‬
‫סיימתי. תן לי את הכסף, לעזאזל.‬
‫סיימת עם מה? סיימת לדבר איתי?‬
‫תכסיסים נחמדים. איך את עושה את זה?‬
‫הכישרון שלי מגיע מאלוהים.‬
‫קורע. אל תחרטטי חרטטנית. צפית בסרטונים שלי? זה כוח אמיתי.‬
‫תצטרפי אלינו. יש לך כאן בית‬
‫יש לי בית. לא צריכה להצטרף לכת. רק תגידי לי איך את עושה את זה.‬
‫אתה מחפש צרות, לעזאזל?‬
‫אני לא חייבת להוכיח את עצמי לפנייך‬
‫תשלם לי את הכסף.‬
‫זה דבר ששקרנית הייתה אומרת. מה שתגידי. ממילא אני חזקה ממך.‬
‫אז בואי ותמצאי אותי, כלבה‬
‫בסדר, כלבה.‬
‫- עוף מהפנים שלי, לעזאזל. - היי.‬
‫סיימנו כאן. תשלם.‬
‫אידיוט.‬
‫- טיפלתי בזה. - כן. מובן שטיפלת.‬
‫קדימה, צוות קלירי-לופז. ג'וס, אולי תעזרי לי קצת?‬
‫- חייבים? - זה לא ספורט שצופים בו, מותק.‬
‫- תמשכי למטה. - מה אנחנו עושים כאן?‬
‫בסדר. קדימה. תכניסו את זה.‬
‫תראו את זה.‬
‫זה ממש טוב, אני חייב להגיד לכם.‬
‫תמשיכו, חברים. אני מאמין בכם.‬
‫זוכרת את הפעם הראשונה שהגענו לכאן? ג'וס הייתה תינוקת.‬
‫- אנחנו היינו תינוקות. - כן.‬
‫היינו מרוששים כל כך. היה לנו שק שינה אחד לשלושתנו.‬
‫כן, אבל זה היה נעים. זוכרת? נשארנו ערים כל הלילה ליד המדורה.‬
‫אני זוכרת. אני זוכרת ששרת את השיר המטופש הזה. לא הפסקת.‬
‫"לה קוקרצ'ה"? אחד השירים הטובים ביותר שאי פעם נכתבו?‬
‫- אתה צוחק עליי? - מצטער שאני חולק עלייך. אני לא צוחק.‬
‫- רוב. - מרגו.‬
‫- את ביקשת את זה. ביקשת. - לא. לא ביקשתי.‬
‫- כן ביקשת. - אני לא מבקשת. לא, בבקשה.‬
‫כולם.‬
‫רואה? הם יודעים.‬
‫מאטי, אתה צוחק? מה הבעיה שלך, חתיכת חלאה פסיכי?‬
‫- חבר'ה, מה קורה? - תפסיקו.‬
‫- הוא היה בפומבי, ברחוב. הייתה לי כל זכות. - לא נכון, אין לך מושג מה עשית.‬
‫הוא צילם אותי. הוא צילם את ריאן.‬
‫על מה אנחנו מסתכלים?‬
‫לריאן יש את זה. אי-או-די.‬
‫אני לא מבינה. זאת אומרת, איך?‬
‫הוא אינטרסקס. נדרש לו הרבה אומץ כדי לספר לי.‬
‫ועכשיו הוא מככב באורבן דוקס.‬
‫חופש המידע. אלוהים.‬
‫מאטי, תשתוק. אני לא מאמינה שעשית את זה לאחותך, למשפחה שלך.‬
‫זה היה מהלך מטופש, אבל בחייך. אל תעמיסי עליו.‬
‫הוא ישנא אותי. הוא לא ידבר איתי שוב לעולם.‬
‫- הוא יגיע למעבדה. - לא.‬
‫הוא צריך להיות במעבדה. הוא מוזר.‬
‫- היי. - אמרתי לך שזה מספיק.‬
‫חתיכת אינסל דביל צר עין. אני נשבעת, אני אהרוג אותך.‬
‫מושלם.‬
‫איש מאיתנו כבר לא בטוח.‬
‫- חכה, מאטי. לאן אתה הולך? - אני חייבת להזהיר את ריאן.‬
‫מתי התכוונת לספר לי?‬
‫אחרי מסע הבחירות.‬
‫- אחרי מסע הבחירות? - לא רציתי לאלץ אותך לשקר.‬
‫- זו הכחשה סבירה. - תעשי לי טובה.‬
‫בוא לא נשכח שפרסמת הדלפה שסיכנה את הקריירה שלך.‬
‫לא הסתרתי דבר.‬
‫יכולת להישלח לכלא, להרוס את המשפחה שלנו. לא סיפרת לי.‬
‫מרגו, זה הדבר היחיד שניסיתי לעשות.‬
‫ניסיתי לדבר איתך על המרוץ לסנאט,‬
‫על מסיבת העיתונאים המחורבנת,‬
‫על הילדים, על הכול, ואת מרחיקה אותי.‬
‫- אני לא... - תשכחי מזה. אני חייב למצוא את מאטי.‬
‫- אדוני. - לא. אל תעקוב אחריי.‬
‫מושל מדינת וושינגטון דניאל דאנדון‬
‫מעלה את המודעות הלאומית לקורבנות אלימות האי-או-די.‬
‫האורחת שלנו היום איבדה את בעלה לתקיפה האכזרית‬
‫מצד בתם המאומצת.‬
‫גברת מונטגומרי רוצה להעביר מסר לבת שלה.‬
‫אליסון.‬
‫אני רק רוצה לדבר איתך, יקירתי.‬
‫בבקשה, תתקשרי אליי.‬
‫אם יש לך מידע על מקום הימצאה של אליסון או ראיתם אותה איפשהו מאז 27 בפברואר,‬
‫אנחנו מפצירים בכם להתקשר למספר שמופיע על המסך.‬
‫קלייד מונטגומרי היה נוצרי טוב. הוא היה אדיב ואהוב בקהילה שלו.‬
‫ידעתי.‬
‫המושל דאנדון אומר שמקרי מוות מיותרים כאלה‬
‫יכולים להימנע בעזרת חקיקה מרתיעה.‬
‫מה דעתך על כך, גברת מונטגומרי?‬
‫- יש הרגשה שזה לא בסדר. - נכון, זו ההרגשה.‬
‫אם אלי נמצאת איפשהו, צריך להביא אותה לכאן.‬
‫- לא. - תאלצי אותה להפסיק.‬
‫תורידי ממני את הידיים, אליסון.‬
‫תאלצי אותה להפסיק.‬
‫תני לי...‬
‫רעיונות הם רק חשמל.‬
‫תיכנסי לראש שלה.‬
‫תשני את דעתה.‬
‫האחות ורוניקה? את בסדר?‬
‫איב?‬
‫מה קורה? איב. האחות ורוניקה? מה קורה? האחות ורוניקה?‬
‫- חמש דקות. - בסדר.‬
‫אני רק רוצה להגיד שלום.‬
‫- אל תתמהמהי. אני רציני. - תשתוק. זה יום ההולדת שלי.‬
‫- את תשתקי. תשתקי. - תשתוק. תשתוק.‬
‫- מה את עושה כאן? אני תמיד גובה לבד. - אבא חשב שאתה צריך אבטחה.‬
‫את לא אבטחה. את ילדה מטופשת. הלוואי שתמותי.‬
‫- אל תצחקי עליי. - רד ממני.‬
‫לעזאזל. לעזאזל. לעזאזל.‬
‫- סליחה. - לעזאזל. עזבי אותי.‬
‫פשוט תיכנס. הם יטפלו בך.‬
‫זה מוקדש לכל הבנות המנצנצות שלי‬
‫שמוכנות להדליק הלילה את רחבת הריקודים.‬
‫יום הולדת שמח.‬
‫אימא שלך חסרה לנו כאן.‬
‫אז מה אמרו במשטרה?‬
‫פריצה שהשתבשה, ככל הנראה.‬
‫מה דריק חושב?‬
‫מי?‬
‫החבר של אימא שלך. היא אמרה שהיא מתכוונת לספר לך ש...‬
‫איזה דריק?‬
‫- איזה דריק? - דריק רינה.‬
‫כריסטינה רינה, אילו הם היו נישאים.‬
‫נישאים?‬
‫- למה אמרת את זה? - את הזכרת אותו.‬
‫כן, אבל לא היית צריכה להגיד...‬
‫אני מצטערת.‬
‫זה מוקדם מדי.‬
‫רוקסי!‬
‫תודה.‬
‫בואי, רוקס.‬
‫רוקסי.‬
‫יש כאן 10,000. זה מספיק כדי שתוכלי להתארגן.‬
‫- על מה אתה מדבר? - פשוט תשתקי ותקשיבי.‬
‫מעולם לא רציתי שתהיי בחתונה שלי.‬
‫גם אימא לא רצתה.‬
‫ואז, שבוע קודם לכן, ברני אמר שלא משנה מה אנחנו רוצים.‬
‫את חייבת לבוא.‬
‫הוא רצה שתהיי שם, רוקס.‬
‫מחוץ לבית של אימא שלך.‬
‫לעזאזל.‬
‫רגע. היי. אל תגידי לי שמעולם לא שאלת את עצמך אם זה היה הוא.‬
‫בסדר. יופי. תיכנס.‬
‫לא רציתי שתגלה ככה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אז מי נתנה לך את זה?‬
‫ג'וס.‬
‫ג'וס?‬
‫גרמת לבת שלי לשקר לי ככה.‬
‫פישלתי. אני יודעת. באמת פישלתי.‬
‫לקחתי את זה כי הייתי צריכה לדעת מה עובר עליה.‬
‫לא יכולתי לתת לה ללכת בדרך הזאת לבד.‬
‫תפסיקי.‬
‫תפסיקי. לקחת כי רצית את זה, כי את רוצה כוח וזה הדבר היחיד שאת רוצה.‬
‫טוב,‬
‫אני רוצה לעזור לאנשים.‬
‫את רק אוהבת שיש לך דימוי של עוזרת לאנשים.‬
‫אלוהים. אחרי כל השנים האלה, זה מה שאתה חושב עליי?‬
‫מרגו, אני כבר לא יודע מה אני באמת חושב עלייך.‬
‫את כמו זרה עבורי.‬
‫תראה, אני יודעת שנדמה שאני שונה. אני באמת שונה.‬
‫לא הבנתי עד כמה הדבר הזה שינה אותי.‬
‫אבל אני...‬
‫מעולם לא הרגשתי נוכחת כל כך בתוך הגוף שלי.‬
‫אתה מבין? עצמאית כל כך וכן, עוצמתית.‬
‫אני לא רוצה להתנצל על זה. אני רוצה כוח.‬
‫אני רוצה שליטה ואפשרות בחירה,‬
‫ואני רוצה להיות שותפה למשהו חשוב, משהו שמשנה חיים.‬
‫אני יכולה לעשות עכשיו דברים שמעולם לא העזתי לחלום עליהם.‬
‫אין לי את כל החלקים. אני לא מבינה איך כל זה מסתדר,‬
‫אבל אני מודעת למקום שלי...‬
‫בחיים,‬
‫ובעולם הזה, ב...‬
‫אלוהים, בנישואים האלה.‬
‫זה שונה עכשיו.‬
‫זה גדול יותר מאיתנו.‬
‫אני מצטער. אני מצטער. אני לא התחייבתי לזה.‬
‫אבל התחייבנו לשותפות, נכון?‬
‫והיא עדיין כאן. אנחנו עדיין שותפים.‬
‫רוב.‬
‫אני צריכה אותך.‬
‫אלוהים, אני צריכה אותך, בייחוד בשביל מסע הבחירות הזה.‬
‫אני לא יכולה לעשות דבר מזה בלעדיך.‬
‫אני יודע. אני יודע.‬
‫תראי, אשאר איתך, בסדר? אשאר עד הסוף.‬
‫אבל לאחר הבחירות...‬
‫אני רוצה שנתגרש.‬
‫כן. כן.‬
‫את חושבת שבחורים לא עשו גם לי דברים נוראיים? לכולנו?‬
‫אבל אנחנו לא הורגות אנשים.‬
‫זה מטורף, איב. אליסון. מה שלא יהיה השם האמיתי שלך.‬
‫השם שלי באמת היה אליסון.‬
‫איש לא יודע מה שם משפחתי האמיתי.‬
‫אימא שלי השאירה אותי ב"וול-מארט" כשהייתי בת שלוש.‬
‫היא פשוט יצאה ואף פעם לא חזרה.‬
‫אז 13 בתים ב-13 שנים, וכמה מהם לא היו נוראיים כל כך.‬
‫אבל בבתים הטובים מעולם לא רצו אותי.‬
‫אני מניחה שאני דפוקה מדי.‬
‫אף פעם לא אמרתי את הדבר הנכון.‬
‫לא הצלחתי למצוא את המילים כדי לספר לאנשים מה קורה לי.‬
‫או כדי לגרום להם לחבב אותי, או לגרום למישהו להציל אותי,‬
‫אז הפסקתי לדבר.‬
‫כמעט שש שנים.‬
‫הייתי כמו מתה, לפחות בתוכי.‬
‫ואז הרגשתי את הכוח הזה בידיים שלי וקול אמר לי‬
‫שהגיע הזמן להילחם, להציל את עצמי.‬
‫עכשיו אני יודעת שהקול הזה היה קולה של אלוהים.‬
‫הדברים שעשיתי, עשיתי בברכתה.‬
‫אז בטח שכן, הרגתי את האדם הזה.‬
‫וממש לא, אני לא מצטערת.‬
‫בטח שכן. בחייכן. אנחנו נשפוט אותה עכשיו?‬
‫כנראה כל אחת ואחת מכן נאלצה לעשות משהו כדי לשרוד.‬
‫- אחרת לא הייתן כאן. - לא אכפת לי מה היא עשתה.‬
‫איב ריפאה אותי. היא הטבילה אותנו. היא העניקה לנו התחלה חדשה.‬
‫כולנו נולדנו כאן מחדש.‬
‫ברוכה הבאה הביתה, איב. או שנקרא לך אליסון עכשיו?‬
‫איב.‬
‫בואי הנה.‬
‫ורוניקה, שנוריד אותם? מתקרבת סופה.‬
‫ראיתי את אלוהים.‬
‫אלוהים באור.‬
‫ראיתי אור.‬
‫אור. אלוהים באור.‬
‫- אור בתוכי. - ורוניקה, בואי ניכנס.‬
‫הצילו! הצילו! הצילו!‬
‫מה קורה?‬
‫- גלגלי העיניים שלה מדממים. זה אבולה? - לא, אלה פצעי ישוע הצלוב.‬
‫אלוהים.‬
‫ורוניקה.‬
‫הזונות הארורות האלה.‬
‫תשתוק! אני צריך לשלוח את הצבא לרסק אותן.‬
‫נראה לזונות האלה מה המשמעות של להידפק באמת.‬
‫מה מירון עושה, לעזאזל?‬
‫מה הוא עושה בנוגע לזונות הארורות האלה? אני לא מבין את זה.‬
‫תתחפף!‬
‫לא, ויקטור. אל תפגע בוואדים המסכן.‬
‫בוא, מותק.‬
‫עזבי את הכלב הטיפש!‬
‫לא, לא, לא.‬
‫אני צריך לשלוח את הצבא כדי שילמד את זויה לקח.‬
‫עוד פרוצה עצלנית בהתהוות.‬
‫הם ידפקו אותן. תחכי ותראי.‬
‫הפרוצות האלה, למה הן ציפו?‬
‫לעזאזל עם כולן.‬
‫מה את עושה?‬
‫מה ואדים עשה לך?‬
‫מה את עושה, לעזאזל?‬
‫מה ואדים עשה לך?‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫מה, לעזאזל...?‬
‫בוא. בוא. בוא.‬
‫- הלו? - אני יכולה לדבר איתך בחדר שלי, בבקשה?‬
‫בהחלט, גברתי.‬
‫אני אקח את זה.‬
‫בואי. בואי. בואי איתי.‬
‫בואי. קחי את זה.‬
‫לא, לא, לא. היי.‬
‫תסתכלי עליי. איך קוראים לאחיך? אני אעזור לך.‬
‫אני מבטיחה לך שאשחרר אותו. בסדר? ואת המשפחה שלך.‬
‫קוראים לו בטזוריג.‬
‫המשפחה שלך תהיה בסדר. בסדר? בסדר?‬
‫עזור לי.‬
‫סולונגו הרגה את ויקטור.‬
‫ניסיתי לעצור אותה, אבל הגעתי מאוחר מדי!‬
‫בפרק הבא...‬
‫הדבר שאת צריכה עכשיו זה חיילת.‬
‫זו את? את אחת מהחיילים של אבא שלך עכשיו?‬
‫אני רוצה לראות אותך בועטת בישבן הלבן,‬
‫הפריבילגי, הפשיסט וזורע הפחד של דניאל דאנדון.‬
‫רגע. אתה מבקש ממני לרגל אחר אימא שלי?‬
‫- תתרחק, בן אדם. - היי, רד ממנו, לעזאזל.‬
‫זויה ביקשה ממני להעביר לך מסר. היא אמרה שתבחרי צד.‬
‫אל תאכזב אותי.‬
‫בפרק סיום העונה‬
‫הנישואים שלי בסדר. רוב בסדר.‬
‫הצבא נשלח להתעמת עם המורדות.‬
‫המהפכה מתחילה‬
‫- תעשי לו את המוות. - את שקרנית ונוכלת.‬
‫תבני את הצבא הזה. הפכי את כולן לשלך.‬
‫טונדה, בוא הביתה.‬
‫הכוח פרק סיום העונה‬
‫תרגום כתוביות: צחי טולדו‬
‫בקרת כתוביות: עמי מנדלמן‬