ANTERIORMENT…
No té cap problema, però no vol parlar.
És un trastorn d'ansietat.
Passa amb infants que han patit un trauma.
S'ho mereixia, el cabró.
-On soc? -Al Convent de les Germanes de Crist.
-Com et dius? -Eve.
Els vull morts.
Mama!
-Vull ser-hi quan els matis. -No vull que facis una estupidesa.
Ndudi Okafor!
Té una història que canviarà el món.
-Ens espia. -Tranquil·les, és amic meu.
Esbrinaré què t'ha passat.
Tunde, era la meva història. Fes quelcom en què creguis, d'una vegada.
M'ha trucat la CNN. Em volen com a reporter.
Aquest poder s'escampa. Canviarà el món.
És el meu destí.
Ets aquí per feina?
Sí.
-Ets taxista? -No, treballo a una empresa tecnològica.
Fan un congrés d'aquí a dos dies.
Acabo d'arribar de Lagos.
Allà tots parlen de les noies i les mans electrificades.
-Ho ha vist? -No, i no m'interessa.
Aquí s'ha censurat.
A nosaltres no ens afecta. En tot cas, només són noies.
BENVINGUTS
EL PODER
-On som? Quina zona és? -As-Sulaimaniya.
S'han trobat parts d'un òrgan en dones
que les noies joves poden activar.
Els metges han trobat l'origen de la DOE o descàrrega d'òrgan elèctric.
Prové del cabdell, un nou òrgan que s'estén al llarg de les clavícules
i conté milers de cèl·lules discoides anomenades electròcits i electroplaxis.
Aquests discos estan apilats i creen una càrrega elèctrica
desplaçant electrons a través seu en una direcció.
La càrrega s'allibera deixant que els electrons retornin sobtadament.
Una espurna o una DOE poden originar-se a qualsevol part del cos,
però cal pràctica per produir-la.
I ara, uns consells:
compte amb els aparells elèctrics de casa,
com ara torradores o telèfons.
Ai.
Hòstia! Pensava que eres la Veronica.
Perdona, venia a donar menjar a les gallines.
És una collonada que no ens deixin tenir navalles.
Com si ens calguessin. Si volguéssim fer mal a algú…
O a nosaltres mateixes.
Avisa'm si veus que ve la vella rondinaire.
Si em veu fent això, em traurà el mòbil. De nou.
Si ho veu.
És el que et fa especial, petita. Com les anguiles.
Tu pots fer servir el poder millor que qualsevol d'elles.
De maneres que ningú pot veure.
-No venies a donar menjar a les gallines? -Ah, sí.
Ben pensat. El metall és conductor.
Suau, en mode sigil·lós, petita.
Recordes les anguiles?
Utilitzen l'electricitat per controlar la ment de les preses.
Connecta.
Fes que camini.
-Hòstia puta. -Fes que piqui.
Fes que voli.
Ja saps que no poden volar, noia.
Ara fes que pari.
No.
-Doncs ho haurem de practicar. -Eve.
Per què som aquí?
Tenim un dels homes que van matar ta mare.
L'han mort ofegat.
És el que es mereix per haver-la matat.
-Doncs ja ho tenim. -No encara. N'hi havia dos.
-S'ha acabat, Roxanne. -I què ha passat amb l'altre?
-D'acord? -Papa.
Ha mort un home.
-Crec que ja n'hi ha prou. -Ah, sí?
Surt.
-Només dic… -Surt.
-Merda! -Papa, papa.
Em pots fer un favor?
Pots sortir amb ella un vespre i animar-la?
-Papa… -Sisplau.
-Tot està tancat… -Tu fes-ho. D'acord?
Sisplau.
Hola, soc en Tunde Ojo. Soc a Riad, a l'Aràbia Saudita,
on fa poc han il·legalitzat la DOE.
El govern no permet que els periodistes en parlin,
però jo he vingut amb un visat d'estudiant.
Soc aquí per investigar com la nova llei està afectant la població saudita,
sobretot les dones.
Rana.
Mira l'estona que aguanta.
Mira, Amani!
Què fas?
Les noies no podeu fer això.
Qui t'ho ha ensenyat?
Li està fent mal!
Les noies no ho podeu fer!
Em sap greu.
Quan ho entendreu?
-Para! -Quan?
-Per què no s'hi torna? -Té por.
Aixeca't!
Mahmud!
Deixa-la en pau!
Deixa que s'aixequi!
Cap a dins!
Foteu el camp!
Només durà problemes, això.
Us hauria de fer vergonya!
La meva nena.
Amal?
Halla , estàs bé?
És la meva Amal. Ajuda'm.
Ha usat l'electricitat de les mans.
Uns nois l'han vista i li han pegat.
-La policia és de camí. -Vinc amb tu.
Quedeu-vos aquí, millor.
Entre totes la podem protegir. L'hem de dur a l'hospital.
Deixeu-nos veure-la!
-Ha fet servir l'electricitat. -Només és una nena!
Traieu-la fora. La volem veure!
No té vergonya. No em toquis!
Tranquils, no ens deixem endur.
Hem avisat la policia.
Justícia per l'Amal!
-Què passa? Què és, això? -És l'Amal.
Ho estava fent servir al carrer davant de tothom.
Senyores…
No gravin!
La policia ve a detenir-la. Barreu el pas!
No gravin!
Parin!
Ja n'hi ha prou.
Que no gravin!
Prou! Marxin a casa!
Dones! Atureu això!
La policia se'n va.
Justícia per l'Amal!
Traieu l'Amal! Ara és segur!
Justícia per l'Amal!
A poc a poc.
Amal!
Paciència, sisplau.
Feu lloc. La durem a l'hospital.
Feu córrer la veu!
Mira'm.
Els policies s'han espantat i han fugit.
A poc a poc.
Us acompanyem a l'hospital!
Som amb tu!
Justícia per l'Amal!
Feu córrer la veu!
Mireu-nos! Escolteu-nos!
Què passarà, amb aquest poder?
-És obra del dimoni, Maria. -No, no ho és.
No ho és, Veronica. Això deien de la tele, del rock and roll ,
de dones i pantalons.
-Això és diferent. No me'n fio, de l'Eve. -De cap, no te'n fies.
Crec que no és sincera sobre qui és.
I què? Jesús no va dir: "Vestiu els nus, alimenteu els afamats,
"però només si tenen passaport."
Ha matat una gallina.
Veronica, matem gallines cada dia. Ens les mengem.
Tinc una mala sensació amb ella. Aquesta noia…
Ens donarà problemes. Que consti.
Jo sento quelcom diferent, amb ella. És especial.
Em recorda a tu.
Podria liderar.
És el que em fa patir. Quina mena d'influència serà?
Tan aviat com passi la tempesta demà, se n'ha d'anar.
Els bons mai m'hi deixen quedar.
T'hi pots quedar, si vols. Però t'has d'apoderar del control.
Molt bé, marxem.
Ei, Rox.
-Com estàs? -Molt bé, Rick.
Estàs bé?
-Dus identificació? -No em cal.
-Ets menor? -És filla d'en Monke.
Roxy, no…
Et deixo entrar, però no vull problemes.
-Mai no creo problemes. -Som-hi.
-No hi entro fins que somrigui. -Deixa-ho córrer, Rox.
Au, va. Somriu.
Així no. Fes-ho bé.
Ara. Estàs bufó i tot, quan somrius.
-Passeu. -No ho facis servir a dins.
-Què vols prendre? -Tu què vols?
Una mica de tot.
-Vodka. -Quatre vodkes amb tònica.
Un còctel per a ell.
Si vols, t'explico com va,
tot i que és teu. Soc electricista.
-No en deus conèixer el funcionament. -Ah, no?
És complicat. No tothom ho entén.
Què fots, titella? Et creus graciosa?
-De què rius? -De res. Ni cas.
I les copes? Ara, va! Vine aquí.
-Salut! Mira'm! -Als ulls!
Glopets! Teniu els vostres.
Som al centre, on han apallissat una noia
per usar el poder.
S'han iniciat protestes i s'omplen els carrers.
Hi arriben dones de tota la ciutat.
Les noies no s'estan d'utilitzar la DOE.
Ets americà?
-CNN. -Televisió?
Hòstia!
Mireu-nos! Escolteu-nos!
Mireu-nos! Escolteu-nos, sisplau.
Mireu-nos. Escolteu el que diem.
Ajuda!
Gas lacrimogen! Correu!
Té!
-Estàs bé? -Sí, no me n'ha arribat gaire.
No ho facis amb la samarreta, en pot tenir.
T'has d'allunyar del gas, de pressa!
-Ets periodista? -Sí.
-Tens un guia? -No.
Cony, doncs encara n'has d'aprendre. No és res.
Gràcies.
-Com et dius? -Nourah.
Nourah, soc en Tunde Ojo.
Millor que vinguis amb mi, Tunde.
Roxy!
Perdona. Perdó.
-És or autèntic? -Sí. Ara fot el camp.
Roxy!
Estàs bé, Rox?
-Trobo a faltar ma mare. -Què?
La trobo a faltar.
És clar. Escolta, Rox.
No vomitis. Si vomites, et porto a casa.
Vull la meva mare.
Ho sé.
És una merda, sí. Em sap greu.
Vinga, esnifa'n una mica, Rox. Et trobaràs millor.
Més, sisplau.
Dona-m'ho.
Au, vinga. Crec que ja en tens prou.
Bé, com vulguis.
Au, va. Deixa-ho.
Doncs som-hi. A donar-ho tot.
Merda.
-L'ocell és mort. -Ara és la teva oportunitat.
Llancem-lo.
Ja ho faig jo, va.
Mostra'ls el que pots fer, Allie.
-Un moment, espereu. -Què?
-Què fa? -I jo què cony sé?
Ostres! No el toquis.
Els cossos funcionen amb electricitat. Aquest necessita una empenta.
Fes-lo bategar.
Que no ho vegin.
Fes que et vulguin. Fes que vulguin seguir-te.
Uniu-vos!
Aquí dalt!
Què és?
Ajudeu-me!
Estic aquí tancada!
No em deixa sortir!
Torna cap a dins!
Està atrapada. Anem-hi totes.
Alceu-vos!
Igualtat!
És emocionant, veure tot aquest poder,
aquesta nova llibertat, passant de mà en mà.
Per tot el món,
un gegant adormit s'ha despertat.
El dia d'avui passarà a la història com el Dia de les Noies.
Em desfaré de la DOE tan aviat com pugui.
Què dius? Si l'acabem d'aconseguir.
M'han pres la meva filla, diuen que soc perillosa.
Que absurd, però si no has fet mal a ningú.
Ja va començar malament.
En Jason Wheelman, que a més té 26 anys, em va fotre un dit pel cul sense permís.
Va ser com pitjar un botó.
-Hòstia, ja veig. -Molt fort, oi?
Potser si hi remeno, trobaré el botó d'apagada.
No. Només t'embrutaràs els dits de merda.
Per què creus que ho tenim, això? No té cap ni peus.
Creus de debò que va ser un accident? Una casualitat? L'atzar?
-Suposo. -Tu no?
No! No pas. Penseu-hi.
A la tele diuen: "Què hem ficat a l'aigua?
"Són els tampons? Què hem fet perquè passi això?"
Ens tracteu a empentes, però ara som aquí.
-Som aquí. -Ei. Ho tenim perquè ens calia.
-Doncs creus que ha estat Déu? De debò? -Pot ser.
Potser hi ha una Deessa que ens havia deixat de la mà, per què?
Per trobar la igualtat?
I fa unes setmanes va dir: "Au, heu perdut l'oportunitat."
I ara deu dir: "Hòstia, he d'intervenir per igualar les coses. Vinga!"
Crec que tens raó.
Serà un món ben diferent, per a la meva filla.
Ja ho és. Simplement ens cal acceptar-lo.
Gràcies.
No vol ni parlar-me'n. S'ho ha guardat ben endins.
En són dos, ja ho sap. Per què no els encalça?
-No vol més problemes. -I el deixarà anar sense més ni més?
-Va al seu ritme, ja saps. -Una copa?
-Jo puc fer-ho. Per què no em deixa? -És clar, valenta.
-No creus que pugui? -Pren-te la copa.
Aquí no, Rox.
Quanta li n'has donat, Terry? Càgon Déu, Terry.
Enrere! Dispersin-se o obrirem foc!
Llibertat! Ara mateix!
Endavant!
Ataqueu!
Ajudeu-me! Feu servir les mans.
Espereu!
Rashid?
Fill meu, tingues clemència.
Només volem passar, fill.
El cel és als peus de la vostra mare.
Abaixeu les armes!
Dona'm la mà.
Què fas?
Els volem aturar, no pas matar-los.
Sisplau, ajudeu-los a baixar.
Mare meva. No remenis tant.
Per què cony no?
Més de pressa.
Un, dos, tres, un, dos, tres, quatre…
Ho has provat mai, al cony?
No hi acostaré les mans, a la meva figa.
Encara m'hi calaré foc i em faré famosa per això.
Ma mare deia que em quedaria cega només de pensar en tocar-me allà baix.
Tot mentida.
Això em feia mirar diferent la meva àvia, que duia ulleres per llegir.
Ara ho vull provar.
Doncs prova-ho.
-Tinc por. -No en tinguis.
Mare meva.
Ets tota una virtuosa, oi?
Ara sí, petita.
Això és el que cercaves. Tens una família.
Molt bé, noies. S'apropa la tempesta. Totes als dormitoris, sisplau.
-Gràcies. -Ara venim.
Mira-la, tota resplendent.
-És de tant pregar. -De pregar. Lloat sia.
Les espelmes fan olor de tabac.
Au, vinga. De pressa!
Som-hi, noies!
Posa la teva al costat de la seva. Gràcies, germanes.
"No ens culpis de sang innocent."
-Merda! Espera. -Luanne.
Merda!
Agafa-la, li passarà d'aquí a unes hores.
Altre cop no, merda!
Ei, ei.
Què fas?
Tinc por.
-No pots utilitzar el teu… -Calli.
Sent-ho, com amb el colom.
On és la fallada?
On és el curtcircuit?
Mare meva.
Déu meu.
-No miris. -L'Eve l'ha morta.
Mare de Déu.
Què has fet?
Ha sigut increïble.
És un miracle.
Faràs que ens treguin!
-No em toquis! -Ja t'ho he dit mil cops. Prou!
-Com et sentiries si fos ta mare? -Confia en el pare.
Per què? Què ha fet per mi? No soc una de vosaltres.
La meva mare no li importa, per què hi he de confiar?
-T'has de calmar. -No m'ho diguis més.
-Molt bé, perdona. -Li agrades més tu!
-No és cert. -Sí que ho és. Ets la preferida.
I per això li deixa el negoci a en Ricky?
-Et vol protegir. -No em cal protecció.
-Ja ho sabem. -Quan tornem, hi parlaré.
-Ara no hi pots fer res, oi? -I a tu què t'importa?
Te'n vas a la universitat merdosa aviat.
Li he comprat una boina.
D'acord? Au, va, podem passar-ho bé?
Gaudim de la nit, sisplau. Entesos?
-Sí. -Sí?
Molt bé. Gràcies. Vaig a fer un piti.
Terry? M'ho dius? De debò que no faré res.
No saber-ho m'està tornant boja. Saps qui és aquest tal Tony?
En Tony Goujon. És la veritat. Tothom ho sap!
-El papa se n'ocupa! -Em sona.
-El de Pelham Road? -No, de Goodwin's Court.
Prop dels gronxadors. Al palau merdós aquell.
-Terry! -Imbècil.
Espera!
Rox!
He aparcat a fora. Visc aquí a prop.
Avisa en Ricky. Rox! Collons! Sap allò d'en Tony!
-Rox! -Ara torno.
Ei, Rox! Deixa-ho córrer.
-Càgon tot! -On collons vas?
-Rox! Treu-la. -Treu-la tu, no et fot.
-Si no saps conduir. -Frenar i avançar, com un puto kart.
Treu-la del cotxe.
Molt bé, tens raó.
Anem, va.
Quina bona mossa!
-A qui truques, Ricky? -Al papa.
-No li truquis. -Calla, Darrell.
-No truquis al papa. -Que callis!
Merda.
-Què és això? -A tu què et sembla? Seu.
-Sembla una pipa, tio. -No l'agafa.
Vols una ratlla, Darrell?
Pareu!
Tranquil. Vinga, som-hi.
No et passis, Scarface. Collons.
-En vols una mica més? -Una ràpida.
-En vols, Rox? -Sí.
-Ja n'ha pres prou. -Va, una. Calma't.
-Vigila. -Mira endavant.
S'ho mereix.
Para de gravar.
Deixa'l en pau.
Què fas?
Allunya't d'ella!
Hòstia!
Ve amb mi!
Deixeu-lo en pau!
Deixeu-lo!
Aixeca't, va.
Ves cap a casa. La teva feina és observar. Res més.
No t'hi pots implicar. Podries haver fet que ens matessin, m'entens?
Vin, soc en Tunde Ojo. Tinc una cosa per a tu.
-On ets? -A Riad. A la manifestació de les dones.
-No et creuràs les imatges que tinc. -Surt d'allà.
-No és segur. -Ho sé, però t'envio el que tinc.
No enviïs res. No vull tacar-me les mans de sang.
Estic bé. Només…
-Ves a algun lloc segur i en parlarem. -Escolta, Vin…
Merda. No vol els vídeos mentre sigui a l'Aràbia Saudita.
He de sortir d'aquí.
Recull les teves coses i et duré a l'aeroport.
M'han remenat la bossa i les càmeres. Estava tot escampat.
Volen els vídeos.
-Potser no et deixaran volar. -Però com? Per què?
Has de sortir d'una altra manera.
Merda!
L'aeroport no és una opció.
Era l'únic periodista. Potser per això em persegueixen.
Era el pis d'una amiga. L'edifici està buit des de fa temps,
però serà segur per passar-hi la nit.
VOLS PUJAR ELS ARXIUS? PUJANT
L'amiga de ma germana és metgessa i americana.
Li preguntaré si et pot dur fins a la frontera amb Jordània.
Hola, Nadja, que em sents?
Hola, soc la Ndudi.
Ara no puc contestar, però deixa'm un missatge.
Adeu.
Gràcies. Per tot això.
T'ho agraeixo.
I si vols que t'ajudi a sortir d'aquí, compta amb mi.
Fa 24 hores que ets aquí i ja coneixes el meu país?
-N'he llegit prou coses. -N'has llegit?
Ets un periodista de primera, segur.
Anit lluitàveu per la llibertat.
Vull canvis, sí. Però no lluito per marxar.
M'he criat a Ǧidda.
El meu pare em va enviar a Egipte de petita per estudiar.
Volia ser diferent. Vull que totes les dones tinguin el que he tingut.
Però estimo el meu país.
Em sap molt greu.
¿Com et sents, quan la resta del món
et diu com és viure al teu país?
Com n'ets, de desafortunat, encara que no en tinguin ni idea.
-Ho trobo una mica irritant. -Exacte: "una mica irritant."
Pensaves que em salvaries?
Ja ha arribat el cotxe.
-Frena! -Hòstia puta.
Vinga, amunt, bonica.
-Qui cony ets? Què vols? -Només venia a saludar.
Et conec d'alguna cosa, oi?
-D'on et conec? -Soc la filla d'en Monke.
Vas matar ma mare.
I qui és ta mare?
No ho recordo.
-Merda! -Fill de puta.
-Som-hi! -Treu-li les mans de sobre!
Si despertes els veïns, et trencaré el braç.
Atura, Rox!
On aneu, vosaltres? Quiets aquí.
No vaig ser jo. De debò.
-T'ho diré. -Que et bombin. Jo hi era.
Ja n'ha tingut prou. Marxem.
Veus això? I si t'ho foto per la boca, imbècil? Vine aquí.
-Dona-m'ho. -Abaixa-la, Terry.
-Vine! -Guarda-la!
Merda!
-Puja al cotxe, hòstia! -Rox!
Rox!
Roxy. Rox, ens n'hem d'anar. Fica't al cotxe.
Som-hi, va!
Condueix, va!
-No s'engega. L'ha fregit! -Deixa'm a mi!
Està fotut.
Hòstia puta! Merda!
Vols fer el puto favor?
-Va, som-hi! -Papa?
Tira endavant.
Terry?
-Terry? -Ja venim.
-Venim cap allà, papa. -Terry?
En Terry ha mort.
-Deixa'l, Darrell. -No. No, Ricky.
-Sisplau. -Està bé, el durem a casa.
Darrell, agafa-li les cames.
Agafa'l de les cames, Darrell. Entrem-lo.
Papa!
-Què ha passat? On éreu? -La puta Roxy. Ha sigut ella!
Segur que sí.
Que graciosa. Quina gana que tinc.
Eve. Vine aquí.
Hi ha conseqüències, Eve.
No pots emprar l'electricitat a casa meva. Ja és hora que te'n vagis.
Ja no ens mana què fer.
Per a les dones de l'Aràbia Saudita i per a les d'arreu,
avui comença un nou dia.
Noves llibertats. Nous privilegis. Noves capacitats.
El resultat d'un nou poder.
Però aquest alliberament té el seu cost.
És llei de vida: cada acció té una reacció.
Cal ser millor que la nostra naturalesa.
Pels qui lluitem per la igualtat entre la humanitat,
la nostra missió és assegurar
que el cost d'aquesta nova albada no sigui massa alt.
I crec que podem fer-ho. Crec en la nostra bondat inherent.
Crec en un renaixement resplendent més enllà d'aquest tràngol.
PRÒXIMAMENT…
Des que te'n vas posar al capdavant, en vas ser la cara visible.
Mare meva, ja no sé ni qui ets.
Cinc minuts de fama i t'han pujat al cap.
Si em fots la campanya, destruiré la teva carrera.
Ho has vist de primera mà, això ja no té retorn.
Aquest poder és real.
Han fet fora totes les dones. M'han deixat quedar amb tu.
Em sento molt més lleugera i molt més forta
des que tinc això a dins meu.
No et moguis.
Totes assegudes, hòstia!
Subtítols: Anaïs Mintenig
Supervisor creatiu Guillermo Parra