Hej.
Vågn op.
Glædelig bryllupsdag.
Glædelig bryllupsdag. Hvad er klokken?
Tidligt. Undskyld. Jeg ville løbe en tur før arbejde.
Ja, så svedig.
Jeg har en sindssyg dag.
Jeg ville fortælle dig, før jeg tager afsted...
Jeg elsker dig.
-Og i aften skal vi drikke vin. -Jaså?
Og vi skal tale om voksenting. Ikke noget med børn eller arbejde.
Gudskelov.
Og så skal vi kneppe.
Hvad skal vi?
Jeg slipper af med børnene og svinger hækkesaksen.
Jeg elsker din plan. Men jeg elsker dig højere.
-Hvad? -Gud.
-Helt ærligt. -Hvad fanden foregår der?
-Hvad sker der? -Alarm!
Jos, hvad skete der? Åh gud. Er du okay?
Rør mig ikke.
Jeg klarer det. Pas på. Træd tilbage, skat.
Der gik en alarm. Brænder det?
-Ikke længere. -Vi er okay. Tak, Frank.
Hvorfor skriger huset?
Jos prøvede at brænde det ned.
-Teenage-pige-hormon raseri. -Hold kæft, Matty.
Alt er fint. Vi har det under kontrol.
Bliv klar til skole.
-Hvad mener du? Det er Tjernobyl herinde. -Det er lidt dramatisk.
-Hvad skete der? -Det ved jeg ikke.
-Kan vi tale engelsk? -Hvor længe har vi været gift?
Tyve år og ikke ét eneste ord? Fik du ikke et lydbånd?
Hun har for travlt med at kysse babyer og klippe bånd.
Sådan kan du ikke tale til din mor.
Hvad sker der med dig?
Det er Helen. Beklager.
-Ja. -Beklager.
Det er okay, skat.
-Det har bare at være vigtigt. -Hele verden brænder.
Vi har brug for dig her. Nu.
Beredskabstjenesterne nærmer sig årets overtidsbudget.
Vi skal finde nogen med dybere lommer.
-Ring til guvernøren. Andet? -Puget Sound Energy.
Strømafbrydelser og ødelagte elnet. De siger, det ikke er udstyrsfejl.
Det skal bekræftes af en tredjepart.
Endnu en brand i Beacon Hill. En familierestaurant.
Inspektøren siger, den er under kontrol, men den spredte sig til naboblokken.
Tre døde, flere beboere savnet.
Endnu en teenagepige. Familien insisterer på, det var en ulykke.
Faren påstår, at ilden kom fra hendes hænder.
Beacon Hill er primært kinesiske indvandrere.
Kan noget være gået tabt i oversættelsen?
Det er muligt.
-Taler du mandarin? -Og kantonesisk. Jeg tjekker.
Fantastisk. I sparker alle sammen så meget røv. Tak.
Alle kender deres ordrer, ikke?
Er det den 12. brand i denne uge?
Hvad fanden foregår der?
Teenagepiger sætter lort i brand.
Jeg er ikke overrasket. Den verden, de vokser op i?
Ja. Gid jeg kunne sætte noget lort i brand sommetider.
Brande, piger, strømafbrydelser. Tror du, de er forbundet?
Jeg undersøger det.
Hej, Jos. Jeg er så ked af...
Min mor. Kan hun ikke bare sms'e som en normal person?
Har du hørt om den elektriske ting, som piger gør?
Ja. På en måde. Hvorfor? Hvad har du hørt?
-Jeg har hørt, at det er skyld i det. -Hvad? Sms'er?
Nej. Du ved... Piger, der leger med sig selv. Med vibratorer.
Den havde jeg ikke hørt. Men jeg har en test i samfundsfag.
Så vi ses senere. Okay? Hej, Quinn. Hvor er Cat?
Hun pjækker nok på grund af prøven. Har du læst?
Ja. Lidt. Et helt kapitel om den franske revolution?
-Hvad skal jeg bruge det til? -Ja, ikke? Jeg dumper totalt.
-Se engang. Ingen test. -Åh, gud. Hvor vildt.
Kom så.
Hej.
Det er Rob Lopez. Han er ansvarlig for forsøgene.
Rart at møde dig.
Han vil undersøge mærkerne på din arm, hvis det er okay, Sara.
Klart.
Nå, Sara, er du okay?
-Ja. -Godt.
Jeg er ked af at høre om dine problemer.
Men jeg tror ikke, det er noget, vi ikke kan ordne.
Jeg er med.
Jeg har to døtre derhjemme. Og jeg ved, de bekymrer sig.
Om alting. Må jeg?
Godt.
Okay.
Det er meget medicin til sådan en lille krop.
Sara har svært ved sine følelser.
-Især når hun er vred. -Javel.
Er hun diagnosticeret med sporadiske stærke raserianfald?
Hun begyndte først at få de problemer for et par år siden.
-Skete der noget? -Ikke så vidt vi ved.
Bare en voldsom kollision med hendes teenageår.
Det ved jeg alt om. Jeg har en på samme alder.
Min er 17. Hvad siger hun, når du taler med hende om følelserne?
Taler? Sara taler ikke. Hun skriger.
Hun hader mig. Hun hader alle.
Det gør mig ondt. Her.
Lad os se. Vi har Depakote, Tegretol, Topamax, Abilify,
Risperdal, phenobarbital...
Ja, vi har prøvet alt.
Men det var medicinen, der forårsagede mærkerne, ikke?
De gav hende bivirkninger og reaktioner?
Ingen af disse lægemidler, selv kombineret,
kunne have forårsaget dette.
Jeg beklager, men dette mønster er meget særegent.
De hedder Lichtenberg-figurer. De forårsages af elektriske forbrændinger.
Har Sara fået stød for nylig? Har hun været ude for en ulykke?
Nej. Det tror jeg ikke.
Det ville hun fortælle mig, ville hun ikke?
Jeg ved, det er følsomt, men jeg er nødt til at spørge.
Er der nogen, der gør hende fortræd?
Nej. Ikke så vidt jeg ved.
Bare slagsmål. Normale legepladsting.
Med andre piger.
Javel.
Carpathias gader brænder.
Brandene er ikke uheld. De er hærværk og anarki.
Gerningsmændene vil
blive dømt til døden.
De er ikke blot unge piger. De er terrorister.
Som en hengiven præsident vil jeg genoprette lov og orden.
I kan rende mig.
Senere i år i oktober 1999
vil de bedste gymnaster fra 71 lande over hele verden
mødes i Tianjin i Kina,
som vil danne rammen om den ultimative præmie.
Det eftertragtede guld ved OL i Sydney.
Men først er der de nationale konkurrencer.
Og i Carpathia er et overraskende, nyt talent dukket op.
Det afhænger af min præstation i de indledende runder, som jeg bør vinde.
Jeg har trænet, siden jeg var to år gammel.
Og jeg vil være den bedste. Jeg vil gøre mit land stolt.
Og også min søster, Zoia.
-Og din mor? -Ja da.
Pressen elsker hende allerede.
Nu er spørgsmålet, om hun kommer på holdet i Tianjin.
Kan du fortælle os dit navn igen?
Jeg hedder Tatiana Donici, og jeg er 15 år gammel.
Klip.
Du er modig sådan at vise dig her.
-Mor og far slår dig ihjel. -Hvordan har hun det?
Hvordan tror du, hun har det, Tunde?
Kom nu.
-Jøsses. -Tak.
Så er vi færdige. Tak.
Se på mig.
Ndudi?
Se på mig.
Ved du, hvilken knibe jeg er i?
-Undskyld. -Min far vil foretage en uddrivelse.
Ndudis forældre sagde ingen besøgende.
Jeg finder ud af, hvad der skete.
Hvad det her er.
Han fortjente det fandeme.
Fader vor, du som er i himlene...
Hvad har Faderen nogensinde gjort for dig?
Ingen er kommet for at redde dig.
Siden du blev født,
har denne verden ikke gjort andet end at sparke til dig.
Det er slut med at være flink.
Og tage, hvad du har brug for.
Clyde var en god mand.
Han tjente mange år i kirken. Årevis.
Han fortjente ikke at dø sådan.
TEENAGER PÅ FLUGT EFTER MISTÆNKELIGT DØDSFALD
-Politiet bekræfter... -Ikke flere spørgsmål.
...en 17-årig, Allison Montgomery, er hovedmistænkt for mordet,
og offentligheden bør ikke tage kontakt til hende,
da hun er meget, meget farlig.
Undskyld mig.
-Vi lukker snart. -Er du ny?
Jeg skal se min far. Jeg er Bernie Monkes datter.
-Flyt dig. -Du må ikke have den med ind.
-Hejsa. -Jeg kommer om et øjeblik.
-Hvem fanden er det udenfor? -Gå ovenpå og til højre.
Han sidder deroppe. Hvordan er den?
-Hvad sagde politiet om mor? -Hej.
-Du kan ikke bare komme ind. Vi arbejder. -Jeg skal nok.
-Hvordan går det? -Jeg vil finde dem, der dræbte min mor.
-Jeg så deres ansigter. Jeg kan hjælpe. -Hør her, Rox.
Jeg er så ked af det, der skete. Jeg ved, du savner hende. Det gør vi alle.
Men Ricky har ret. Det er en forretning. Vi har kunder nedenunder.
Fik din forretning hende dræbt? Var de efter dig? Hævn?
Nej. De regner med, at det var et fejlslagent røveri.
Fjolserne valgte det forkerte hus.
De sagde: "Pigen skulle ikke være her."
Som om de kendte mig.
Måske overvågede de stedet. De må have set dig komme og gå.
Vi undersøger det. Det lover jeg.
De skal dø. Jeg vil være der, når du dræber dem.
Ingen dræber nogen. Jeg håndterer det med politiet.
-Det er en ordentlig efterforskning. -Er du begyndt at stole på politiet?
Tror du ikke, det er hårdt for mig? Jeg elskede din mor.
Jeg tager mig af alt, men vi skal være forsigtige.
Der er politi overalt.
Du skal ikke gøre noget dumt, lille pige.
Hører du mig?
Godt. Så er det afsted.
Terry, vis Roxy ud.
Det er det, jeg mener.
Han sagde onsdag, så jeg sidder bare og venter på, at han ringer.
Jeg ved det ikke, Caitlyn. Vil han ændre sig?
Hvad skal jeg hive op af hatten for at slippe for det røvhul?
Åh gud. Jeg må smutte. Okay, 19.30.
-Jeg vil gerne pantsætte den her. -Hold da op.
-Hører den til noget? -Den kom fra en halskæde.
En halskæde, siger du?
Der er nogle ridser på den.
Jeg giver dig 100 dollars.
-Det er en ægte rubin. -Og jeg giver 100 dollars.
Kan du huske de ål?
De fik fisken til at svømme ind i munden.
Nej, nej. Jeg giver ikke mine penge til en narkoman.
-Det er... -Nej, det er du.
Undskyld. Jeg blev lidt omtåget. Jeg donerer blod.
-Hvad gør du? -Blod. De giver 50 for en halv liter.
-Jeg glemte at spise min småkage. -Du godeste.
-Sæt dig ned. -Er du sikker?
Selvfølgelig. Slå røven i sædet.
-Må jeg bede om noget at drikke? -Selvfølgelig. For guds skyld.
JULETILBUD
Hvad du har, er langt bedre end noget våben.
-Du får se. -Værsgo, søde. Tag noget juice.
Vil du have en småkage?
Jamen dog.
Jeg er der om lidt, Billy.
Jeg kigger bare.
En ægte rubin som denne er nok mere værd...
Hundrede og halvtreds.
Tak.
Du får mig til at se tosset ud.
Jeg hjælper dig bare i mål.
-Og hvor fanden er det? -Du ved det, når du ser det.
Fint.
Sig frem.
Hvad har Ndudi rodet sig ud i? Folk kalder hende en heks.
-Du ved, hun ikke er en heks. -Sig det til hendes far.
Jeg forstår dig ikke længere.
Du ved, at juju er farligt. Hvorfor roder du med sådan noget?
Jeg tænkte ikke.
Jeg fulgte en historie.
-Undskyld. -Du skal ordne det.
Og tal ikke om det med din søster.
Hun skal ikke få nogen idéer.
Hører du mig?
Det er okay.
TRÆK OG SLIP FILER FOR AT UPLOADE ELEKTRISKE PIGER????
HJÆLP!! VED NOGEN, HVAD DET ER?
En af praktikanterne fandt den. Den blev sendt af en dreng i Nigeria.
Tunde Ojo. En amatør-vlogger.
Enhver med Snapchat kan gøre det, ikke?
-Er det en slags filtre? -Det ser så virkeligt ud.
Du skulle se kommentarerne.
De er fyldt med børn, der siger, at det sker med dem.
Eller har set det før. Elektricitet, der kommer ud af deres hænder.
-Alle teenagepiger? -Så vidt jeg har set.
-Noget nyt fra guvernør Dandon? -Han har været i møder hele dagen.
Pis og papir. Han fører valgkamp.
Hans assistent sagde, han har et arrangement for donorer i aften.
Fandens.
Så skal jeg vel til Olympia på min bryllupsdag.
Vil du sige til Rob, at jeg bliver forsinket?
-Ja da. Kan du gøre mig en tjeneste? -Okay, Mary Poppins. Hvad er det?
Hvis der er presse hos Dandon. Vi fik negativ presse for de hæle.
-For dyre. -Disse hæle?
Som jeg betalte 800 dollars for, fordi du sagde, jeg skulle se mere ambitiøs ud?
Undskyld. De progressive vælgere er vanskelige.
De er ikke så ringe.
Okay.
-De gør ondt. -Man får, hvad man betaler for.
Guvernør Dandon går i Ferragamo-sko til 1.000 dollars.
Ingen siger noget. Går man op i mine sko, bør man få sig et liv.
Hvordan gik samfundsfagseksamenen?
-Fint. -Bare fint?
-Ja. -Okay.
Kører det, Jos?
Det var den slags musik, jeg lyttede til, da jeg var på din alder.
Det var så sejt dengang.
Du skulle tjekke det ud. Jeg tror, du vil synes om det.
De var ikke kun sjove, de var socialt bevidste.
De var woke, før "woke" var en ting.
Og samplingen? Den havde det hele. De brugte verdensmusik.
Jazz... I dag sampler alle, men dengang...
Jeg er med. Jeg er en lam far. Jeg kører bare og holder kæft.
Pis.
Hvad fanden?
-Pis, skat. Er du okay? -Jeg er okay.
Hvad fanden var det?
Jeg ved det ikke. Et statisk stød eller noget.
Var det det samme, som skete med mikrobølgeovnen?
-Jos? -Nej.
-Du kan sige det. -Nej.
Måske er dit anlæg bare gammelt som din dumme musik.
Jos.
Ribena, sassatina. Store drenge, smukke piger.
Ribena, sassatina.
Er du okay?
-Hvad er problemet? -Den vil ikke starte.
-Må jeg se? -Der er nogen på vej.
Endnu en mand, der undervurderer dig. Intet at se her.
-Hvor skal I hen? -Madbanken.
Det behøver du ikke fortælle alle.
Jeg voksede op omkring biler. Min far er mekaniker.
Har du startkabler i baglommen?
Ja, måske.
-Hvor har du været helt alene? -Min bus kørte.
Hør, hvad du kan gøre for at hjælpe.
Fortæl mig, om acceleratorkablet flytter sig.
Klar?
-Ingenting? -Prøv igen.
Igen.
-Er hun troldmand? -Er der noget?
-Hun er heks. -Igen.
-Piger kan ikke være troldmænd. -Piger kan være hvad som helst.
En gang til.
Hvad gjorde du?
-Tag det roligt. -Hun brændte hende.
-Far. -Hvad sker der?
-Hun gjorde mig fortræd. -Væk fra mine børn.
-Hun lagde sin hånd på den varme motor. -Kom væk fra mine døtre.
-Rør mig ikke. -Far.
For fanden.
-Ind i bilen. -Far.
Er du okay?
-Far. -Det er okay, piger.
Det sker, når du ikke lytter til mig.
Hov!
For fanden da! Hvad laver du? Kan du ikke køre på cykel?
Din dumme tøs. Hvad fanden?
-Han kigger på dig. -Nok fordi du kigger på ham.
-Gå derover. -Aldrig.
Hvorfor? Hvad er du bange for?
Han var sammen med Brie Diaz. Det kan jeg ikke matche.
Kom nu. Det er ikke Disney On Ice. Gå nu derover...
Stop det.
For en uge siden var mit liv fire ud af ti.
-Nu er det syv. -En syver?
Vi kan sætte strøm til ting.
Vi kan sprænge ting i luften. En syver? Nej. Det er en tier.
Det er en skide tier.
-Margot. -Daniel.
-Det er sent. -Mit kontor ringede. Meget.
-Tak. -Lad os lægge den på kontoret.
Klart.
Alle sammen, det her er borgmester Margot Cleary-Lopez.
-Undskyld, jeg afbryder. -Er du ude, eller er hun inde?
Lad os holde en pause.
Tænk, at du holder pokeraften i denne shitstorm.
Ja.
Med dem, der finansierer dine bolig- og læsefærdighedsprogrammer.
Det er politik.
Aftaler, der ændrer liv, opstår sommetider ved pokerborde.
-Kombucha med alkohol? -Ja tak.
Tak.
Jeg fik dine beskeder, og jeg ville ringe til dig i morgen.
-Hvad kan jeg gøre? -For det første kan du tage telefonen.
-Vi er i en krisetilstand. -Der er mange brande at slukke.
Nogle er bogstavelige, men "krise" er lidt hårdt.
Lad ikke, som om du har styr på det hele.
Jeg ved, du vil holde din kampagne i tøjlerne...
Det handler ikke om min kampagne.
Det handler om, at du kommer midt om natten
og skriger, at himlen falder ned. Gæt engang.
Himlen falder altid ned. Sådan er ledelse.
Hvordan kan jeg hjælpe dig?
Mit beredskab er udtømt. Vi behøver nødfinansiering.
Er der andet?
Okay.
Jeg vil vise dig noget, og jeg ved, det virker vanvittigt.
Men se her.
Jeg tror, at alt, der sker, kan være forbundet med det her.
-Margot... -Jeg ved det.
Det er en video på Yoozzer.
Det er det eneste, der giver mening i forhold til rapporterne.
-Du virker stresset. -Jeg er stresset. Min by brænder.
-Er det ikke din bryllupsdag? -Jo.
-Hvor længe? -Tyve år?
Det er imponerende. Den balance er svær at finde i politik.
Jeg får et hold til at undersøge det diskret.
Imens det står på, venter du tålmodigt og stille.
I mellemtiden omdirigerer jeg de fornødne midler.
Tak.
Men, Margot, jeg siger det her som en, der bekymrer sig for dig og din karriere.
Fald ned. Tag hjem. Hyg dig med din mand.
Okay. Du har ret.
-Tak. -Intet problem.
Når man har gjort det så længe, lærer man ikke at få trusserne på tværs.
-Hvad mener du med det? -Du ved, hvad jeg mener.
Ja. Jeg ved lige, hvad du mener.
Pis.
Det er de sidste thai-rester.
Det var med kort varsel. Beklager.
Jeg havde endda en reservation på den franske restaurant.
Jeg er sulten, og det er virkelig godt. Mange tak.
Jeg er ked af det.
Tænk ikke på det, skat. Fransk mad giver mig også luft i maven.
-Hvor er de blomster fra? -Naboens tønde ved postkassen.
Deres kat sked i børnenes sandkasse. Det er kun rimeligt.
Det kan du bande på.
-Hvad er der sket? -Internettet hader åbenbart mine sko.
-Og mit ansigt. -Ikke røre. Jeg ordner det.
Hvordan var din dag? Er der sket noget spændende?
Niks. Jeg vil ikke tale om min dag.
Hvad vil du så tale om?
Din buskrydning. Lad os tale om den, dr. Lopez.
Okay, mama.
Værsgo.
Ved du hvad? Vi skal tale om din dag.
Nej. Jeg har ikke lyst. Hvorfor skal vi tale om min dag?
Selvom du prøver at lyde sød,
kan jeg se, der er noget galt.
Du indespærrer det.
Lukker du det ikke ud,
eksploderer det og spolerer vores aften.
Undskyld. Jeg havde en patient i dag.
En stakkels teenagepige. Hun var så fuld af raseri.
Hun var så kraftigt medicineret, men hun kogte stadig over.
Jeg ved ikke...
Hele verden lader til at koge over for tiden.
Det er derfor, du skal komme ud med det.
Det kan jeg ikke. Ser jeg vred ud i bare et øjeblik,
er jeg følelsesladet, irrationel, hysterisk og uvælgelig.
Vrøvl. Det er vores rum.
Og jeg er din mand. Du må gerne være vred her.
Slip bæstet fri. Vær vred.
Okay.
Der foregår ting her i byen. Alvorlige ting.
Og i en tidsalder med mobiler og sms'er
og e-mails og Panogram
måtte jeg køre til Olympia for at få hans opmærksomhed.
-Ved du så, hvad han sagde til mig? -Nej. Hvad?
Han sagde, jeg ikke skulle få trusserne på tværs.
Jeg bryder mig ikke om, at han taler om min kones trusser.
-Vil du tæske ham? -Gjorde du ikke det?
-Jeg kunne have taget ham. -Det ved jeg, du kunne.
Hvad sagde du? Jeg ved, du må have sagt noget.
Ingenting, for jeg er en kvinde i politik. Han kan skide på mig dagen lang.
-Og jeg skal tage imod med ynde. -Han føler sig truet af dig.
Fordi du er dygtigere og mere kvalificeret, end han er.
Han er nødt til at pille dig ned.
-Men du lader ham ikke vinde. -Han har allerede vundet.
Jeg ville bare have en dejlig middag og kneppe min mand.
Bliv lige der.
-Hvad laver... -Vent. Ikke...
Her.
Hvad er det?
Er det en gave?
Det er en bryllupsgave fra din skøre mor.
Knus den. Gør det bare.
Smadr den. Jeg mener det.
Kors i røven. Det føltes godt.
Føltes det ikke godt?
-Jeg gør det igen. -Nej.
Jeg henter IKEA-tallerknerne.
-Skynd dig. -Du er skør. Jeg elsker det.
Brande hærger fortsat i hele verden
og brænder parker, forretninger, hjem og skoler.
I mange tilfælde har embedsfolk opdaget en foruroligende forbindelse.
Piger, nogle ned til 12 år, lader til at være ansvarlige.
Er de bevidste brandstiftelser?
En udfordring på sociale medier, der er gået galt?
Brandmyndigheder og politi
over hele kloden kæmper mod flammerne i søgen efter svar.
I Carpathia har præsident Moskalev udråbt kvinderne som terrorister
og truer brandstiftere med dødsstraf.
Det er bare piger, der laver narrestreger, Viktor.
Du har vel vigtigere ting at bekymre dig om.
Tror du ikke, jeg ved, hvad der sker i mit eget land?
...har efterladt mange områder uden strøm for anden nat i træk.
Virksomheder har lukket dørene,
og familier bliver inden døre omkring stearinlysene.
Selv gadelamper virker ikke, og gaderne er indhyldet i mørke.
I Jinzhou i Kina
rapporterer en fabrik, der fremstiller mobiltelefoner,
om beskadiget udstyr gået tabt i brande.
Hvad?
En besøgende til fru Moskalev.
Din mor.
Der stinker af lort derude.
Du må ikke være så ambitiøs i interviews. Det vil de ikke synes om.
Du skal være taknemmelig for, at de overhovedet bemærker dig.
Jeg er den bedste. Derfor interviewede de mig.
Du store! Lytter du overhovedet til mig?
Tag ikke så meget. Din søster skal træne.
Vis lidt ydmyghed. Du er ikke et barn mere.
-Jeg har ikke... -Vi...
Det handler ikke om dig.
Vi har ikke tre jobs hver på alle tider af døgnet
for at betale din træning, så du kan spolere det med din arrogance.
Du kan ikke lave vejrmøller med så meget mad i maven.
Okay. Jeg forstår. Vær mindre ambitiøs.
Nej.
Selvfølgelig skal du være ambitiøs.
Jeg siger, du skal være ambitiøs
uden at vise dem, at du er ambitiøs.
De kan ikke lide det. Du skal fremstå som en sød lille pige.
Seng.
Du har da fået et løft.
Så fin og fornem.
Vil du ikke tilbyde mig noget?
-Du er ond. -Jeg har lært af den bedste.
Din far er død, og han har ikke efterladt mig noget som helst.
Ikke så meget som en bønne.
Livet er hårdt. Der er intet arbejde.
Jeg har intet at leve af.
Jeg har knap spist i tre uger. Jeg kan ikke tage et bad.
Og knysterne...
Se mine forbandede knyster.
Få dem væk.
For fanden da.
Jeg er kommet efter det, du skylder mig.
Jaså.
Døde far?
Hans hjerte?
Sprut.
Og ingen af hans døtre kom til hans begravelse.
Jeg gjorde det hele selv.
Har du hørt fra Zoia?
Stadig intet. I alle disse år.
Hun sendte alt det nips tilbage, du sendte til hende.
Du har ikke glemt din familie. Jeg vidste det.
-Du bør gå. -Men jeg er lige kommet.
Ja, men nu skal du gå. Ruslan!
Tatiana. Jeg beder dig. Jeg er desperat.
Lad mig blive. Jeg trænger til hvile.
Jeg hjælper dig, som du hjalp mig for mange år siden.
Tak.
Hvilket er slet ikke.
Kom.
Hvordan kan du sige det? Se alt det, du har!
Tror du, det har været gratis?
Vis hende ud.
Intet farvel til mig, mor?
Din nye næse er grim.
Ruslan, smid kagerne væk.
Jeg har det, far.
Jeg kan gøre det.
Jeg har set de andre piger.
Det er ikke det samme. Jeg har masser af det.
Hvorfor sker det for mig?
Hvorfor?
Fordi verden har brug for en revolution.
Og du skal være dens stemme.
En bedre fremtid er i dine hænder.
SER DU STADIG MED?
Det er Helen. Hun ville ikke ringe, medmindre det var vigtigt.
Okay.
Hallo?
Hvad?
Tekster af: Anders Søgaard
Kreativ supervisor: Lotte Udsen