Hei.
Våkn opp.
Gratulerer med jubileet.
Gratulerer med jubileet. Hva er klokka?
Tidlig. Beklager. Jeg ville ta en løpetur før jobb.
Ja, så svett.
Jeg har en sinnssyk dag.
Jeg ville si det til deg før du drar...
Jeg elsker deg.
-Og i kveld skal vi drikke vin. -Ja?
Vi skal snakke om voksne ting. Ingenting med jobb eller barna å gjøre.
Takk og lov.
Og så skal vi knulle.
Vi skal hva?
Greit. Jeg blir kvitt ungene og trimmer busken.
Herregud, jeg elsker planen din. Men jeg elsker deg enda mer.
-Hva? -Herregud.
-Tuller du? -Hva i helvete er det som skjer?
-Hva skjer? -Alarm!
Jos, hva skjedde? Herregud. Er du like hel?
Ikke rør meg.
Jeg fikser det. Pass dere. Trekk tilbake, kjære.
Vi fikk en alarm. Brenner det?
-Ikke nå lenger. -Det går bra. Takk, Frank.
Hvorfor skriker huset?
Jos ville brenne det ned.
-Tenåringsjente-hormon-raseri. -Hold kjeft, Matty.
Greit. Alt er i orden. Vi har den under kontroll.
Gjør dere klare.
-Hva mener du? Det er som Tsjernobyl her. -Det er litt dramatisk.
-Jos, hva skjedde? -Jeg vet ikke.
-Hei. Kan vi snakke engelsk? -Kjære, hvor lenge har vi vært gift?
Ikke et ord på tjue år? Jeg kjøpte jo spanskkurs til deg.
Hun har ikke tid. For opptatt med å kysse babyer og klippe bånd.
Du. Jos. Du kan ikke snakke sånn til moren din.
Hei. Hva er det med deg?
Helen. Beklager.
-Ja. -Beklager.
Det går bra.
-Dette bør være viktig. -Hele jævla verden står i brann.
Vi trenger deg her. Nå.
Nødetatene nærmer seg årets overtidsbudsjett.
Vi må kontakte noen med mer midler.
-Avtal en prat med guvernøren. Hva annet? -Puget Sound Energy.
Flere feil på strømnettet. De sier at det ikke er utstyrsfeil.
Vi burde få en tredjepart til å bekrefte det.
Nok en brann i Beacon Hill. En familierestaurant.
Brannsjefen sier den er under kontroll, men den spredte seg til en bygård.
Tre døde, flere beboere savnet.
Enda ei tenåringsjente. Familien insisterer på at det var en ulykke.
Faren hevder at brannen kom fra hendene hennes. Ordrett.
Det bor hovedsakelig kinesiske immigranter der.
Er det mulig at noe ble oversatt feil?
Det er mulig.
-Du kan mandarin? -Og kantonesisk. Jeg skal sjekke.
Ok, veldig bra. Dere gjør en kjempegod jobb. Takk.
Alle vet hva de skal gjøre, ikke sant?
Er det den 12. brannen denne uka?
Hva i helvete foregår?
Tenåringsjenter setter fyr på ting.
Jeg er ikke overrasket. Denne verdenen de vokser opp i?
Ja. Skulle ønske jeg kunne sette fyr på ting noen ganger.
Branner, jenter, strømbruddene. Tror du det er en sammenheng?
Jeg skal undersøke det.
Hei, Jos. Jeg er så lei for...
Moren min. Kan hun ikke bare tekste som alle andre?
Har du hørt om disse rare elektriske greiene jenter gjør?
Ja. Litt. Hvordan det? Hva har du hørt om det?
-Det er visst det som forårsaker det. -Teksting?
Nei. Jenter som tukler med seg selv. Med vibratorer.
Ok. Den var ny. Men jeg har en prøve i samfunnsfag.
Så vi ses senere. Kult. Hei, Quinn. Hvor er Cat?
Hun skulker nok på grunn av prøven. Pugget du?
Ja, litt. Jeg vet ikke. Et helt kapittel om den franske revolusjonen?
-Når får jeg bruk for det? -Ikke sant? Jeg kommer til å stryke.
-Ser man det. Ingen prøve. -Herregud. Så fett.
Kom igjen.
Hei.
Dette er Rob Lopez. Han har ansvaret for disse prøvene.
Hyggelig å møte deg.
Han skal titte på merkene på armen din, hvis det er greit, Sara.
Greit.
Så, Sara, går det bra?
-Ja. -Bra.
Jeg er lei for å høre om problemene du har hatt.
Men jeg tror det skal la seg ordne.
Og jeg vet det.
Jeg har to døtre hjemme. Og jeg vet at de bekymrer seg.
Om alt. Ok. Får jeg lov?
Greit.
Ok.
Det er mye medisiner for en så liten kropp.
Sara sliter med å håndtere følelser.
-Særlig når hun er sint. -Skjønner.
Hun har eksplosiv personlighetsforstyrrelse?
Ja. Sara begynte å få disse problemene for et par år siden.
-Skjedde det noe? -Ingenting som vi vet.
Bare den voldelige kollisjonen med de marerittaktige tenårene.
Tro meg, jeg vet alt om det. Jeg har ei på hennes alder.
Men min er 17. Hva sier hun når du vil snakke med henne om følelsene hennes?
Snakke? Sara snakker ikke. Hun skriker.
Hun hater meg. Hun hater alle.
Jeg er lei for det. Her.
La oss se. Vi har Depakote, Tegretol, Topamax, Abilify,
Risperdal, fenobarbital etter behov...
Ja, vi har prøvd alt.
Det var vel det som forårsaket merkene? Alle medisinene?
Og hun fikk bivirkninger og reaksjoner av dem?
Selv ikke i kombinasjon kunne medisinene
ha forårsaket dette.
Jeg er lei for det. Men dette arrmønsteret er veldig distinkt.
Det kalles en Lichtenberg-figur. Det forårsakes av elektriske brannskader.
Har Sara opplevd elektrisk støt nylig? Kanskje hatt en ulykke du ikke vet om?
Nei. Jeg tror ikke det.
Hun ville vel fortalt meg om noe sånt?
Kellie, jeg beklager. Jeg vet at dette er ømfintlig, men jeg må spørre.
Sikker på at ingen har skadet henne?
Nei. Ikke som jeg vet om.
Bare slåsskamper. Vanlige lekeplassgreier.
Med andre jenter.
Skjønner.
Gatene i Karpatene brenner.
Disse brannene er ikke ulykker. De er hærverk og anarkistiske handlinger.
Gjerningspersonene skal få
dødsstraff.
Dette er ikke bare unge jenter. Dette er terrorister.
Som deres hengivne president, skal jeg gjenopprette orden. Med guds hjelp.
Faen ta dere.
SPORTSKAVALKADE 1999
Senere dette året, i oktober 1999...
INSTITUTTET FOR TURN PÅ TOPPNIVÅ
...skal de beste gymnastene fra 71 land rundt om i verden,
samles i Tianjin, Kina,
før kampen om den ultimate premien:
Det ettertraktede gullet ved OL i Sydney.
Men først kommer de nasjonale konkurransene.
Og i Karpatene er et overraskende nytt talent på vei opp og fram.
Det avhenger mest av prestasjonene mine i prøvene, som jeg burde vinne lett.
Jeg har trent siden jeg var to år gammel.
Og jeg vil bli best. Jeg vil gjøre landet mitt stolt av meg.
Og søsteren min, Zoia.
-Og moren din? -Ja.
Den karpatiske pressen elsker henne,
og nå er spørsmålet om hun kommer med på laget som skal til Tianjin.
Kan du si navnet ditt igjen?
Navnet mitt er Tatiana Donici, og jeg er 15 år gammel.
Kutt.
Dristig av deg å vise deg her.
-Pappa kommer til å drepe deg. -Hvordan har hun det?
Hva tror du, Tunde?
Vær så snill.
-Herregud. -Takk.
Jeg er ferdig. Takk.
Se på meg.
Ndudi?
Se på meg.
Vet du hva slags vansker jeg er i?
-Jeg er lei for det. -Faren min vil utføre en eksorsisme.
Ingen besøkende, sa foreldrene.
Jeg skal finne ut hva som skjedde.
Hva dette er.
Han fortjente det faen meg.
Vår Far i himmelen...
Hva har Faderen noen gang gjort for deg?
Ingen har kommet for å redde deg.
Helt siden du ble født,
har denne verden ikke gjort annet enn å fornedre deg.
På tide å slutte å være snill.
Og ta det du trenger.
Om du ser denne personen, vennligst ring nødnummeret.
Clyde var en god mann.
Han ga mange års tjeneste til baptistkirken.
Han fortjente ikke å dø sånn.
TENÅRING PÅ FLUKT ETTER MISTENKELIG DØDSFALL
-Politiet bekreftet... -Ingen flere spørsmål.
...17-åringen Allison Montgomery som hovedmistenkt for dette drapet,
og folk bes om å ikke nærme seg henne,
siden hun er veldig farlig.
Unnskyld meg.
MONKE OG SØNNER
-Vi stenger snart. -Er du ny?
Jeg er her for å møte faren min. Jeg er Bernie Monkes datter.
-Flytt deg. -Du kan ikke ta med den inn.
-Hallo. -Jeg kommer straks.
-Hvem faen er han utenfor? -Bare gå opp og til høyre.
Der finner du ham, frue. Hva syns du om den?
-Hva sa politiet om mamma? -Hei.
-Du kan ikke bare komme hit. Vi jobber. -Jeg tar det.
-Hvordan går det? -Jeg vil finne de som drepte mamma.
-Jeg så ansiktene deres. Jeg kan hjelpe. -Hør på meg, Rox.
Jeg er så lei for det som skjedde. Jeg vet at du savner henne. Det gjør vi alle.
Men Ricky har rett. Dette er en forretning. Vi har kunder nede.
Ble hun drept på grunn av den? Var de etter deg? Hevn eller noe?
Nei. De tror det var et innbrudd som gikk galt.
Dumme drittsekker som valgte feil hus.
De sa: "Jenta skulle ikke være her."
Som om de visste hvem jeg var.
De kan ha holdt øye med stedet. De må ha sett deg komme og gå.
Hør her. Vi skal undersøke det. Greit? Jeg lover deg.
De skal dø. Jeg vil være der når du dreper dem.
Ingen skal drepe noen. Jeg håndterer dette med politiet.
-Dette er en skikkelig etterforskning. -Når fikk du tillit til politiet?
Tror du ikke dette gjør meg vondt? Jeg elsket moren din.
Jeg tar meg av alt, men vi må være forsiktige.
Det er politi overalt.
Jeg trenger ikke at du gjør noe dumt, lille jente.
Hører du meg?
Greit. På tide å gå.
Terry, vis Roxy ut.
Det er poenget mitt.
Jeg vet det. Han sa onsdag, så jeg sitter og venter på at han skal ringe.
Jeg vet ikke, Caitlyn. Hvorfor tror jeg han vil endre seg?
Hva slags barndomstull må jeg få ut for å bli kvitt denne drittsekken?
Herregud. Ok. Jeg må gå. Greit. 19.30.
-Jeg vil gjerne pantsette denne. -Jøss.
-Hørte denne til noe? -Kom fra et halskjede.
Et halskjede, sier du?
Den har noen riper.
Jeg gir deg 100 dollar.
-Det er en ekte rubin. -Og jeg sa at du får 100 dollar.
Husker du de ålene?
De fikk fiskene til å svømme rett inn i munnene deres.
Nei. Jeg gir ikke pengene mine til en rusmisbruker.
-Det er... -Jo, det er du.
Beklager. Jeg blir litt svimmel. Jeg donerer blod.
-Hva gjør du? -Blod. Man får 50 dollar for en halvliter.
-Jeg glemte å spise kjeksen min etterpå. -Jøsse navn. Ok.
-Sett deg ned. -Er du sikker?
Selvfølgelig. Sett deg ned i den stolen.
-Kan jeg få noe å drikke, er du snill? -Selvfølgelig. Herregud.
JULESPESIALER!
Det du har er mye bedre enn en pistol.
-Du får se. -Her, kjære. Drikk litt juice.
Vil du ha en kjeks?
Jøye meg.
Jeg kommer snart, Billy.
Jeg bare kikker.
En ekte rubin som denne er nok verdt nærmere...
...hundre og femti dollar.
Takk skal du ha.
Du får meg til å se ut som en galning.
Jeg bare hjelper deg dit du må.
-Og hvor i helvete er det? -Det vet du når du ser det.
Ok, greit.
Fortell.
Hva slags problemer er Ndudi i? Folk kaller henne en heks.
-Det vet du at hun ikke er. -Si det til faren hennes.
Jeg forstår meg ikke på deg lenger.
Du vet at juju er farlig. Hvorfor holder du på med sånt?
Jeg tenkte ikke.
Jeg fulgte en historie.
-Beklager. -Du må fikse dette.
Og ikke snakk om dette med søsteren din.
Jeg vil ikke at hun skal få noen ideer.
Hører du?
Det går bra.
DRA OG SLIPP VIDEOFILER FOR Å LASTE OPP ELEKTRISKE JENTER????
HJELP! VET NOEN HVA DETTE ER?
En av praktikantene fant den. Den ble lagt ut av en gutt i Nigeria.
Tunde Ojo. En vlogger med omtrent tolv følgere.
Alle med Snapchat kan gjøre dette, ikke sant?
-Det er filtre eller noe? -Jøss, det ser så ekte ut.
Og du bør se kommentarene.
De er fylt med unger som sier at det skjer med dem.
Eller at de har sett det før. Elektrisitet som kommer ut av hendene.
-Alle er tenåringsjenter? -Ja.
-Hørt fra guvernør Dandon? -Han har vært i møter i hele dag.
Pisspreik. Det er senatskampanjen. Han samler inn penger.
Assistenten hans sa at han har et selskap for givere på herskapshuset i kveld.
Faen.
Da må jeg visst til faens Olympia på det jævla jubileet mitt.
Kan du ringe Rob og si at jeg blir sen?
-Klart det. Kan du gjøre meg en tjeneste? -Ok, Mary Poppins. Hva er disse?
I tilfelle det er presse hos Dandon. Vi fikk negative kommentarer om skoene.
-For dyre. -Disse skoene?
Som jeg betalte 800 dollar for? Fordi du sa at jeg måtte se "mer ambisiøs" ut?
Beklager. Den progressive basen skifter ofte mening.
Disse er ikke så ille.
Greit.
-De er vonde. -Man får det man betaler for.
Guvernør Dandon bruker Ferragamo-sko til 1000 dollar.
Ingen sier noe. Den som er besatt av skoene mine, burde få seg et liv.
Hvordan gikk samfunnsfag-eksamenen?
-Den gikk greit. -Greit? Bare greit?
-Ja. -Ok.
Er du klar, Jos?
Her er en kul intro om hvor hyggelig jeg er
Si det til moren og faren din Send et telegram
Jeg er som et batteri, for jeg varer lenge
Gjengen min er aldri svak, for vi står sterkt
Ja.
Herregud. Det var den typen musikk jeg hørte på da jeg var på din alder.
Jeg syntes den var så kul da. Herregud.
Du bør sjekke den ut en gang. Jeg tror kanskje du ville likt den.
Ikke bare var de morsomme, men de var sosialt bevisste.
De var "woke" før "woke" var en greie.
Og samplingen? Herregud. Den var alt. De brukte verdensmusikk.
Jazz. Jeg vet at alle sampler nå, men den gang...
Skjønner. Jeg er en teit pappa. Jeg skal bare kjøre og holde kjeft.
Helvete.
Hva faen?
-Fy faen, kjære. Går det bra? -Ja.
Hva i helvete var det?
Jeg vet ikke. Et statisk støt eller noe.
Jos, var det det samme som skjedde med mikrobølgeovnen?
-Jos? -Nei.
-Du kan si det. -Nei.
Herregud. Kanskje anlegget bare er gammelt, som den dumme musikken din.
Jos.
Ribena, sassatina. Store gutter, pene jenter. Ribena, sassatina.
Store gutter, pene jenter. Ribena, sassatina. Store gutter, pene jenter.
Går det bra?
-Hva er problemet? -Vil ikke starte.
-Kan jeg ta en titt? -Hjelp er på vei.
Bare enda en mann som undervurderer deg. Ingenting å se her.
-Hvor er dere på vei? -Matsentralen.
Hysj, ikke fortell andre hva vi skal.
Jeg vokste opp med biler. Faren min er mekaniker.
Har du startkabler i baklomma?
Ja, kanskje.
-Hvor kommer du fra, helt alene? -Rakk ikke bussen.
Vet du hva du kan gjøre for å hjelpe?
Si om gasskabelen rører seg når jeg starter den.
Klar?
-Ingenting? -Prøv igjen.
Igjen.
-Er hun en trollmann? -Skjer det noe?
-Hun er en heks. -Igjen.
-Jenter kan ikke være trollmenn. -De kan være alt.
En gang til.
Hva gjorde du?
-Nei, slapp av. Pust. -Hun brant henne.
-Pappa. -Hva skjer?
-Hun skadet meg. -Hold deg unna barna mine.
-Hun la hånden på motoren. -Kom deg vekk fra døtrene mine.
-Ikke rør meg. -Pappa.
Faen.
-Sett dere i bilen. -Pappa.
Går det bra?
-Pappa. -Ok, jenter. Det går bra.
Det er det som skjer når du ikke hører på meg.
Hei.
Hva i helvete? Hva gjorde du? Kan du ikke sykle?
Din dumme lille jente. Hva faen?
-Han ser på deg. -Sikkert fordi du ser på ham.
-Gå bort dit. -Absolutt ikke.
Hvorfor ikke? Hva er du redd for?
Han var med Brie Diaz. Jeg kan ikke måle meg med henne.
Jos, kom igjen. Det er ikke Disney On Ice. Bare gå bort...
Slutt. Herregud.
For en uke siden var livet mitt fire av ti.
-Nå er det mer en sjuer. -En sjuer?
Vi kan gi støt.
Vi kan sprenge ting. En sjuer? Nei. Det er en tier.
Det er en jævla tier.
-Margot. -Daniel.
-Det er sent. -Kontoret mitt ringte. Mange ganger.
-Takk. -La oss ta dette på arbeidsværelset.
Greit.
Alle sammen, dette er ordfører Margot Cleary-Lopez.
-Beklager å avbryte. -Gir du deg, eller blir hun med?
La oss ta en pause. Det går fort.
Utrolig at midt i dette kaoset arrangerer du en pokerkveld.
Ja.
Med dem som finansierer boliginitiativene og leseferdighetsprogrammene dine.
Sånn er politikken.
Avtalene som forandrer liv skjer noen ganger ved pokerbord.
-Sterk kombucha? -Ja. Takk.
Tusen takk.
Jeg fikk meldingene dine, og jeg skulle ringe deg i morgen tidlig.
-Hva trenger du? -For det første at du tar telefonen.
-Det er krisetilstand. -Det er mange branner å slukke.
Noen bokstavelig talt, men "krise" er å ta hardt i.
Ikke fortell meg at du har alt under kontroll.
Jeg skjønner at du vil styre kampanjen...
Dette handler ikke om den.
Dette handler om at du kommer midt på natten
og skriker at himmelen faller. Vet du hva?
Himmelen faller alltid. Det er sånn det er å styre.
Hvordan kan jeg hjelpe deg med det?
Nødetatene mine sliter. Vi trenger nødfinansiering.
Var det noe annet?
Ok.
Jeg skal vise deg noe, og jeg vet at det virker sprøtt.
Men bare se på det.
Jeg tror at alt som skjer kan være knyttet til hva enn dette er.
-Margot... -Jeg vet det.
Det er en video på Yoozzer.
Ja. Og det eneste som samsvarer med rapportene vi får.
-Du virker stresset. -Det er jeg. Byen min står i brann.
-Har ikke du jubileum? -Jo.
-Hvor lenge? -Tjue år.
Det er imponerende. Det er vanskelig å finne den slags balanse i politikken.
Jeg skal få noen til å undersøke dette. Stille.
Og mens det skjer, skal du vente tålmodig og stille.
I mellomtiden skal jeg gi deg midlene du trenger.
Takk.
Men, Margot, jeg sier dette som en som bryr seg om deg og karrieren din.
Ro deg ned. Dra hjem. Dra og vær med mannen din.
Greit. Du har rett.
-Takk. -Hei. Ikke noe problem.
Når man har gjort dette lenge, lærer man å ikke få krøll på trusene.
-Få krøll på hva? -Du vet hva jeg mener.
Ja. Jeg vet nøyaktig hva du mener.
Faen.
Det er resten av thai-restene.
Det var et sent varsel, kjære. Beklager.
Jeg hadde til og med reservert bord på det franske stedet.
Jeg er skrubbsulten, og dette er virkelig flott. Tusen takk.
Unnskyld.
Ikke tenk på det, kjære. Fransk mat gir meg gass uansett.
-Hvor fikk du tak i blomstene? -Naboens tønne ved postkassen.
Katten deres dreit i barnas sandkasse. Det er rimelig.
Visst pokker.
-Au da. Hva skjedde? -Internett hater visst skoene mine.
-Og ansiktet mitt. -Ikke rør det. La meg ta det.
Hvordan var dagen din? Skjedde det noe gøy eller interessant?
Nei. Jeg vil ikke snakke om dagen min.
Greit. Hva vil du snakke om, da?
Understellet ditt. Ja, la oss snakke om det, dr. Lopez.
Greit, snuppa.
Vær så god.
Nei. Vet du hva? Vi skal snakke om dagen din.
Nei. Jeg vil ikke. Hvorfor må vi snakke om dagen min?
Selv med den søte stemmen
merker jeg at noe er galt.
Og du holder det inne.
Hvis du ikke slipper det ut,
kommer det til å eksplodere og ødelegge kvelden vår. Ok?
Beklager. Jeg hadde en pasient i dag.
En stakkars tenåringsjente. Hun var så full av raseri. Det var sprøtt.
Hun var tungt medisinert, men hun kokte fortsatt over.
Jeg vet ikke.
Det virker som om hele verden koker over for tiden.
Derfor må du slippe ut den dritten. Ok?
Jeg kan ikke. Hvis ansiktet mitt ser for sint ut i ett sekund,
er jeg emosjonell, irrasjonell, hysterisk og totalt uvalgbar.
Pisspreik. Dette er vårt sted.
Og jeg er mannen din. Jeg sier at du kan være sint her.
Så gå amok. Kom igjen. Vær jævlig sint.
Greit.
Det skjer faenskap i denne byen. Ordentlig faenskap.
Og i en tid med mobiltelefoner og tekstmeldinger
og e-poster og Panogram
måtte jeg kjøre til Olympia for å få oppmerksomheten hans i to minutter.
-Og vet du hva han sa til meg? -Nei. Hva da?
Han sa at jeg ikke måtte få krøll på trusene.
Jeg liker ikke at han snakker om trusene til kona mi.
-Vil du banke ham? -Gjorde ikke du det?
-Skulle ønske det. Jeg kunne tatt ham. -Det vet jeg.
Hva sa du? For du sa vel noe.
Ingenting. Jeg er en kvinne i politikken. Han får ydmyke meg hele dagen.
-Jeg må ta det grasiøst. -Han er truet av deg. Ok?
Fordi du er dyktigere og mer kvalifisert enn ham.
Så han må nedverdige deg og få deg til å tie.
-Men du skal ikke la ham vinne. -Det gjorde han allerede.
Alt jeg ville, var å spise et godt måltid og knulle mannen min.
Ok, bli der.
-Hva er det du... -Vent. ikke...
Her.
Hva er dette? En slags...
Er det en gave? Eller...
Det er det. Det var en bryllupsgave fra den gale moren din.
Knus den. Ja, sett i gang.
Knus den. Jeg er seriøs.
Herregud. Fy faen. Det føltes veldig bra.
Ja? Føltes det bra?
-Greit. Jeg gjør det igjen. -Nei.
La meg hente reservene fra Ikea. Nei.
-Skynd deg. -Du er gal. Jeg elsker det.
Store branner raser over hele verden,
og brenner parker, bedrifter, boliger og skoler.
Tjenestemenn har oppdaget en urovekkende sammenheng.
Jenter helt ned i tolvårsalderen ser ut til å være ansvarlige.
Er det overlagt brannstiftelse?
En utfordring om brannstiftelse på sosiale medier?
Overveldede brannvesen
over hele kloden kjemper mot flammene og søker etter svar.
I Karpatene har president Moskalev erklært at kvinnene er terrorister,
og truet med at brannstiftere vil få dødsstraff.
De er bare dumme jenter som gjør ugagn, Viktor.
Du har vel viktige ting å bekymre deg over?
Tror du ikke jeg vet hva som skjer i mitt eget jævla land?
...mange områder er uten strøm for andre natt på rad.
Forretninger har stengt dørene,
og mange familier holder seg inne, med levende lys.
Selv gatelys fungerer ikke, og hele byer er svøpt i mørke.
I Genjiu i Kina
rapporterte en fabrikk som lager mobiltelefoner om skadde varer
for millioner av dollar etter elektriske branner.
Hva er det?
Besøk til deg, fru Moskalev.
Moren din.
Det lukter dritt der ute.
Du kan ikke være ambisiøs i intervjuer. Da vil de ikke like deg.
Du må være takknemlig. Overrasket meg at de la merke til deg.
Men jeg er best. Derfor intervjuet de meg.
Herregud! Hører du i det hele tatt på meg?
Ikke ta så mye. Søsteren din må trene.
Vis litt ydmykhet. Du er ikke et barn lenger.
-Jeg jobber ikke... -Vi...
Dette handler ikke om deg.
Vi jobber ikke tre jobber hver, alle disse dritt-timene,
for å betale for treningen din så du kan ødelegge den med arroganse.
Som om du kan slå hjul med alt det inni deg.
Greit. Jeg forstår. Ikke vær ambisiøs.
Nei.
Selvfølgelig må du være ambisiøs.
Du må være ambisiøs,
men du må ikke vise dem at du er ambisiøs.
De vil ikke like det. Du må være ei søt lita jente.
I seng.
Du har tatt plastisk kirurgi.
En stilig kjerring.
Skal du ikke tilby meg noe?
-Du er slem. -Jeg lærte av den beste.
Faren din er død. Og han har ikke etterlatt meg noe.
Ikke en bønne i huset.
Livet er vanskelig akkurat nå. Det er ikke noe arbeid.
Jeg har ingenting å leve av.
Jeg har knapt spist på tre uker. Jeg har ingen steder å vaske meg.
Og knystene.
Se på de jævla knystene mine.
Ta dem bort.
Fy faen.
Jeg har kommet for å få det du skylder meg.
Skjønner.
Pappa døde?
Var det hjertet?
Drikke.
Og ikke én av døtrene hans var i begravelsen.
Jeg gjorde alt selv.
Har du hørt fra Zoia?
Fortsatt ingenting. På alle disse årene.
Hun returnerte alle pyntetingene du prøvde å sende henne.
Du har følelser for familien din. Jeg visste det.
-Du burde gå. -Men jeg kom akkurat.
Du må dra. Ruslan!
Tatiana. For guds skyld, jeg er desperat.
La meg bli her og hvile meg litt.
Jeg vil hjelpe deg som du hjalp meg for alle de årene siden.
Takk.
Altså på ingen måte.
Kom.
Hvordan kan du si det? Se på alt du har!
Tror du ikke dette har kostet meg noe?
Vis henne ut.
Skal du ikke si farvel, mamma?
Den nye nesen din ser forjævlig ut.
Ruslan, kast kakene.
Jeg har den, pappa.
Jeg kan gjøre det.
Jeg har sett de andre.
De er ikke som meg. Jeg har massevis av det.
Hvorfor skjer dette med meg?
Hvorfor?
Fordi verden trenger en revolusjon.
Og du skal være dens stemme.
En bedre fremtid er i dine hender.
SER DU FORTSATT PÅ?
Det er Helen. Hun ville ikke ringt med mindre det var viktig.
Ok.
Hallo?
Hva?
Tekst: Audun Magnus Moss
Kreativ leder Mari Rowland