Už nevím, jak dál, Same.
Já vím, mami.
Skoro jsem včera večer zavolala policii.
Už jsem měla v ruce telefon.
Omlouvám se.
Same.
Nevzdávej terapii.
Ne!
Pane Bože.
Ahoj, Charlie.
Jsi zpátky.
Je to naléhavé.
Vidím to.
Já se...
Snažím se před ním jednat normálně.
Znít normálně,
pod kontrolou.
Jestli mě takhle uvidí,
já opravdu...
Dýchej.
Znovu.
Jsi s tím posraným dýcháním jako Beth.
Nemůžu.
Měli bychom mluvit o Samovi.
Zrovna někoho uškrtil přímo přede mnou!
Myslím, že stojí za zmínku,
že se rozhodl tě sem přivést, abys s ním pracoval.
Co já vím o psychopatii?
-Na tohle nejsem trénovaný. -To není nikdo z nás.
Charlie, potřebuju plán.
Potřebuju plán. Jsem jak ve druháku, jen se v tom patlám.
Musíš najít způsob, jak z toho vyváznout živý.
Zní to sice šíleně,
ale myslím, že tam někde je svědomí.
Malé, maličké svědomí.
Charlie, to je možné, že?
To znamená, že na určité úrovni existuje empatie.
Soustřeď se na to.
Na empatii pracuji s lidmi pořád,
ale nikdy jsem nezačal od nuly.
-Prázdno. -Jo.
Navíc, Sam tomu velí.
Nemám klinickou autoritu.
Musíš mi pomoct.
Pokud to nevyřeším, uškrtí mě
a do toho hrobu půjdu já,
nebo někdo další.
Vím, že je to šílené,
ale začal jsem se s ním sbližovat.
Myslel jsem si to.
Miluj svoje pacienty, ale no tak. Sociopata?
Dřív jsme diskutovali o tom, jak neulpívat na kategoriích.
Správně. Je to spektrum.
Možná bych ho mohl tlačit tím spektrem jedním směrem,
nebo si to namlouvám.
Jaký byl pohřeb?
Byl to těžký den.
Truchlit je těžké.
Nikdy jsem nebyla na židovském pohřbu.
Pohřeb je pohřeb.
Na tomhle se asi zpívalo více, než je obvyklé.
Takže teď je ze mě ten, co pohřbívá lidi ve sklepě.
Díky moc.
Jste na tahu.
Vstaňte.
Támhle.
Ani se nehněte.
Jděte.
Držte si tenhle odstup.
Začněte.
Kopejte pod větším úhlem.
Dobře.
Pokračujte.
Celý svůj život jsem přemýšlel,
přemýšlel, snažil se sám sebe pochopit,
abych mohl pomoct ostatním lidem si porozumět,
aby mohli mít lepší vztahy, a kam jsem to dotáhl.
Můj syn se mnou sotva mluví.
Asi budu potřebovat ještě pár týdnů,
než se znovu postavím před místnost plnou dětí. Nevadí vám to?
Samozřejmě, že ne.
POCHOD PROTI RADIKÁLNÍ SIONISTICKÉ AGENDĚ
Řekni mi, jak se právě teď cítíš.
Tak se podívejme.
Mluvím se svým mrtvým terapeutem, takže se distancuji.
Kromě toho, Beth je mrtvá.
Ezra mě nenávidí.
A byl jsem unesen sériovým vrahem, takže...
Proč se na to pořád díváš?
Představuji si, jak mu to rozbiju o hlavu.
Proč to neuděláš?
Praštit ho džbánem?
Protože nechci umřít dřív, než je nutné.
To je velmi pesimistické. Máš v sobě kus bojovnosti.
Na střední škole jsi zápasil.
No, zatímco jsi jako mrtvý odpočíval,
já jsem stárnul a už nejsem tak silný, jak jsem býval.
Nevím, proč se cítíš tak bezmocný.
Necítím se bezmocný.
Dělám vše, co můžu, abych se bránil s tím, co mám.
Opravdu?
Skvělé.
Došel mi krém na nohy
a docházejí mi prášky na arytmii.
Pokud mě ten chlap nezabije, umřu na infarkt
nebo na plíseň nohou.
Potřebuju plán. Snažil jsem se z něj vytáhnout jeho životní příběh.
Snažil jsem se ho přimět, aby všechno začal vnímat jako ochranu své matky.
Snažil jsem se ho odklonit.
Nevím, co sakra dělám.
Budeš se muset zabývat skutečností, že jeho matka je zčásti
zodpovědná za týraní, které utrpěl v dětství.
Kdybych měl pět nebo šest let.
To nemáš.
Jděte dopředu.
Dobře.
Můžete se posadit.
-Musím namíchat beton. -Same, můžeš si na chvilku sednout?
Rád bych s tebou probral, jak by se to dalo zvládnout jinak.
Nejsem si jist, že bys měl tělo pohřbít.
Co mám dělat?
To, co děláš obvykle, nech ho tam, kde půjde najít.
Je to k příbuzným nejohleduplnější.
Nikdy předtím jsem nikoho nepřitáhl do svého domu.
Mohli by ho vystopovat.
Jo. Byl v mém autě.
Chápu tvoji obavu. Je to rozumné.
Mluvíme o věcech, které vidíš v televizi,
DNA a malé kousky koberce, že ano?
Jo.
Nejsem žádný odborník, to přiznávám,
ale pojďme to promyslet.
DNA a vlákna z tvého oblečení musela být na těch ostatních lidech,
ale policie tě nikdy nevystopovala.
Existuje nějaký důvod, proč by tvoje DNA nebo otisky prstů
byly v nějaké databázi?
Nikdy jsi nebyl zatčený, že ne?
Ne. Ale jako...
Jako ta vlákna z koberce,
mohli by to vystopovat k tomuhle domu.
To je velmi nepravděpodobné.
Je dvacet, třicet let starý?
Já nevím.
Same, chceš se uzdravit.
Nemůžu to z tebe vytáhnout.
Terapie není exorcismus.
Chceš se změnit.
Další dobrý krok, je myslet na Eliasovu rodinu,
skutečně pochopit, co by jim mohlo pomoct
emocionálně, jako lidským bytostem,
vzhledem k tomu, co se tu stalo.
Same, pojď sem.
Proč?
Věř mi.
Sundej mu pásku z očí.
Musíme vidět jeho tvář.
Možná to nebyl tak dobrý nápad.
Proč jste chtěl, abych to udělal?
Máš všechny své pocity, že ano?
Byl to člověk, který měl vlastní pocity, s nimiž se potýkal.
Chci, abys viděl,
že to nebyl jen nějaký chlap, který tě urazil.
Elias byl lidská bytost.
Měl matku a otce, kterým na něm záleželo,
stejně jako tvé matce záleží na tobě.
A bude jim chybět.
Víš, lidé mají techniky, které jim pomáhají truchlit.
Židé mají všechno nalinkované.
Máme pohřeb,
proto je důležité mít tělo.
A máme speciální týden zvaný šiva,
kdy se soustředíme jen na truchlení a vzpomínky.
Vždycky jsem se z toho snažil dostat o trochu dřív.
Žena mě ale nenechala.
A měla pravdu.
Existuje modlitba,
kterou první rok po smrti blízkého říkáš každý večer
a potom navždy jednou ročně.
Říká se tomu kadiš.
Mám ji říct?
Co, kadiš?
Já...
Nech mě o tom přemýšlet.
Myslím, že spíše než samotný rituál, je důležité,
abys vzal v úvahu Eliase a potřeby jeho rodiny.
To by pro tebe bylo něco nového.
A velmi, velmi dobrého.
Potřebujeme rozvinout tvoji schopnost empatie,
což znamená, vžití se do situace někoho jiného.
A pravdou je, že na tom musí pracovat většina lidí.
Ale zejména ty můžeš těžit z růstu v tomto ohledu.
Jo, to zní dobře.
Jo.
Nechám tělo, kde ho bude možné najít,
pro rodinu.
Budete mi muset pomoct zaházet tu díru.
Táta vás miluje
Do pr...
Ne.
Děje se s vámi něco?
Bylo toho hodně, Same.
Děkuji za optání. Opravdu si toho vážím.
České titulky Daniel Kallmunzer