Sunt la capătul puterilor, Sam.
Știu, mamă.
Aproape am sunat la poliție aseară.
Aveam telefonul în mână.
Îmi pare rău.
Sam!
Nu renunța la terapie!
Nu!
Dumnezeule!
Bună, Charlie!
Te-ai întors.
E o urgență.
Mi-am dat seama.
Eu...
Încerc să mă stăpânesc atunci când sunt cu el.
Să par normal,
că mă controlez.
Dacă mă vede așa,
eu chiar...
Respiră!
Din nou.
Ești exact ca Beth, cu respiratul ăsta nenorocit.
Nu pot!
Ar trebui să vorbim despre Sam.
A strangulat pe cineva chiar în fața mea!
Cred că merită remarcat
faptul că a ales să te aducă aici să-l tratezi.
Ce știu eu despre psihopatie?
- Nu am pregătirea necesară. - Nimeni nu are.
Charlie, îmi trebuie un plan.
Îmi trebuie un plan. Sunt ca un student, încerc lucruri la întâmplare.
Trebuie să găsești o modalitate de a ieși în viață de aici.
Oricât de nebunește ar suna,
cred că există o conștiință pe acolo pe undeva.
O conștiință mică de tot.
E posibil, Charlie, așa-i?
Ar însemna să existe un strop de empatie.
Concentrează-te pe asta!
Lucrez constant la empatia pacienților,
dar nu am luat-o de la zero absolut niciodată.
- Gol? - Da.
În plus, Sam deține controlul.
Nu am autoritate clinică.
Bla, bla, bla.
Trebuie să mă ajuți.
Dacă nu găsesc vreo soluție, o să mă stranguleze
și o să ajung într-un mormânt
sau în altul.
Știu că e o nebunie,
dar începusem să creez o legătură cu el.
Așa credeam.
Se zice să-ți iubești pacienții, dar serios? Un sociopat?
Obișnuiam să vorbim despre cramponarea în categorii.
Corect. E un spectru.
Poate îl pot duce în celălalt capăt al spectrului
sau doar mă amăgesc.
Cum a fost la înmormântare?
A fost o zi grea.
Doliul e dificil.
Nu am fost la o înmormântare evreiască.
E tot o înmormântare.
La aceasta, poate s-a cântat mai mult decât de obicei.
Am ajuns unul dintr-ăia care îngroapă oamenii în propriul beci.
Mersi mult!
E rândul tău.
Ridică-te!
Acolo.
Să dea dracu' să te miști!
Mergi!
Păstrează distanța asta!
Hai!
Sapă la un unghi mai ascuțit!
Bun.
Continuă!
Toată viața, m-am gândit
și m-am tot gândit, încercând să deslușesc cine sunt
pentru a ajuta oamenii să se înțeleagă pe sine
ca să aibă relații mai bune, și iată-mă aici!
Fiul meu de abia vorbește cu mine.
Cred că îmi mai trebuie câteva săptămâni
înainte să intru într-o sală plină de copii. Te deranjează?
Sigur că nu.
MARȘ ÎMPOTRIVA AGENDEI RADICALE SIONISTE PARCUL STRATTON - SÂMBĂTĂ 02.11 ORA 11:00
Spune-mi cum te simți acum!
Să vedem.
Vorbesc cu terapeutul meu mort, așadar disociez.
În afară de asta, Beth e moartă.
Ezra mă urăște.
Și am fost răpit de un criminal în serie, deci...
De ce te tot uiți la ăla?
Îmi imaginez că îi dau cu el în cap.
De ce nu faci asta?
Să îl lovesc cu urciorul?
Fiindcă nu vreau să mor mai repede decât e nevoie.
Sună foarte pesimist. Ești în stare.
Făceai lupte în liceu.
Cât timp tu te-ai relaxat în viața de apoi,
eu am îmbătrânit și nu mai sunt așa puternic ca înainte.
Nu știu de ce te simți așa neputincios.
Nu mă simt neputincios.
Fac tot ce pot să lupt cu ce am.
Așa zici?
Grozav!
Nu mai am cremă de picioare
și rămân fără pastilele de aritmie.
Dacă nu mă omoară tipul ăsta, o să o facă un infarct
sau ciuperca piciorului.
Charlie, îmi trebuie un plan. Am încercat să aflu povestea vieții lui.
Am încercat să marșez pe ideea de a-și proteja mama.
Am încercat pur și simplu să-l distrag.
Eu... nu știu ce dracului fac.
Va trebui să aduci în discuție faptul că mama lui
e parțial responsabilă pentru abuzul suferit în copilărie.
Mi-ar trebui încă cinci sau șase ani.
Nu-i ai.
Mișcă-te!
În regulă.
Te poți așeza.
- Trebuie să amestec cimentul. - Sam, ai putea să te așezi o clipă?
Aș vrea să discutăm posibilitatea unei alte abordări.
Nu cred că ar trebui să îngropi cadavrul.
Ce ar trebui să fac?
Ce faci de obicei. Lasă-l unde poate fi găsit!
E cel mai atent gest pentru rude.
Nu am mai adus pe nimeni acasă până acum.
Ar putea să-i ia urma.
Da. A fost în camionul meu.
Înțeleg de ce ți-ai face griji. E rezonabil.
Vorbim despre ce vezi la televizor,
ADN și bucăți mici de covor, nu?
Da.
Nu sunt expert, recunosc,
dar hai să ne gândim:
trebuie să fi fost ADN și fibre din hainele tale pe ceilalți oameni,
dar poliția nu a făcut legătura cu tine niciodată.
E vreun motiv ca ADN-ul sau amprentele tale
să fie în vreo bază de date?
Nu ai fost arestat niciodată, nu?
Nu. Dar...
Fibrele din covor
ar putea face legătura cu casa asta.
E foarte puțin probabil.
Cât are, 20-30 de ani?
Nu știu.
Sam, vrei să te faci bine.
Nu pot scoate asta din tine.
Terapia nu e exorcizare.
Vrei să te schimbi.
Cel mai bine ar fi să te gândești la familia lui Elias,
să înțelegi cu adevărat ce ar putea să îi ajute
emoțional, ca semeni umani,
date fiind circumstanțele.
Sam, vino aici!
De ce?
Ai încredere în mine!
Scoate-i legătura de la ochi!
Trebuie să îi vedem fața.
Poate că nu a fost o idee prea bună.
De ce ai vrut să fac asta?
Tu simți toate emoțiile, corect?
El era un om care avea propriile emoții cu care se confrunta.
Vreau să vezi
că nu era doar un tip care te-a jignit.
Elias era o ființă umană.
Avea o mamă și un tată care țineau la el,
așa cum și mama ta ține la tine.
Și o să le fie dor de el.
Oamenii au tehnici care îi ajută să treacă prin doliu.
Pentru evrei, totul e stabilit.
Este înmormântarea,
de aceea e atât de important să aibă corpul.
Și există o săptămână specială, numită shiva,
în care ne concentrăm pe doliu și pe amintiri.
Mereu am încercat să scap puțin mai repede.
Soția mea nu mă lăsa.
Și avea dreptate.
Există o rugăciune spusă
în fiecare noapte în primul an după moartea cuiva
și apoi o dată pe an pentru totdeauna.
Se numește kadiș.
Ar trebui s-o spun?
Ce, kadișul?
Eu...
Dă-mi voie să mă gândesc la asta!
Cred că nu ritualul e cel mai important,
ci să te gândești la Elias, la familia lui și la nevoile lor.
Ar fi ceva nou pentru tine.
Și foarte bun.
Trebuie să îți dezvoltăm capacitatea de empatie,
ceea ce înseamnă să te pui în locul altcuiva.
Adevărul e că mulți oameni trebuie să lucreze la asta.
Dar tu, în special, ai de câștigat dacă evoluezi în acest sens.
Da, sună bine.
Da.
O să las corpul unde poate fi găsit
pentru familie.
Trebuie să mă ajuți să acopăr gaura aia.
TATA VĂ IUBEȘTE
Fir-ar!
Nu!
Se întâmplă ceva cu tine?
Sunt copleșit, Sam.
Mulțumesc pentru întrebare! Chiar apreciez.
Subtitrarea: Cristina Bogza