Nej, nej, nej.
Gud.
Er det sådan terapi fungerer?
Det ved jeg ikke, Sam.
Kunne du lide at være gift?
Ja, det kunne jeg.
Hvad var de gode dele?
Da hun tog med mig to gange til Kenny Chesney-koncerter.
Hvordan var det?
Det spørgsmål behøver du aldrig at stille
nogensinde, for de er altid fantastiske.
Kunne hun også lide det?
Jeg vil ikke sige, at hun var fuldt medlem af No Shoes Nation.
Så jeg sagde jo, at jeg var transportchef på et lager,
men i virkeligheden inspicerer jeg restauranter for Fødevarestyrelsen.
Jeg tænkte, at hvis jeg talte sandt,
ville du skrive det i dine noter, så politiet fandt det.
Hvad er No Shoes Nation?
Det er Kenny Chesneys fællesskab af fans.
Jeg har været til 27 koncerter,
og det er ikke engang mange.
Min ven Shane, han har været til 78.
Du sagde, det er et fællesskab.
Ja, og en livsstil.
Det er fredeligt. Alle er glade.
Den centrale idé i No Shoes Nation...
er kærlighed.
Du bad mig sige det, før jeg gjorde det igen.
Jeg tog derhen i går aftes. Jeg ville...
Jeg har aldrig stoppet mig selv midt i det, når jeg er startet.
Jeg tager ikke folk med hertil, men du bad mig tale med dig først,
så jeg stoppede og tog ham hertil, og jeg taler med dig, men den er...
Den er så stærk.
Lad os sidde.
Jeg er et halvt sekund fra at gå derind
og fjerne det røvhul fra Jordens overflade.
Jeg...
Du og jeg talte om at beskytte din mor
i øjeblikke som dette. Tror du...
Det virkede ikke! Jeg sagde jo, min far ødelagde mig.
-Okay. Okay. -Du må fikse mig, ellers...
Så prøver vi noget andet.
Lad os distrahere dig fra de følelser, du har lige nu.
Jeg kan ikke.
Det tror jeg måske, du kan.
Vi er nødt til at give dig noget fysisk afstand.
Jeg vil have dig til at gå på arbejde.
Bare hav en almindelig arbejdsdag. Tænk over det.
Du vil ikke melde dig syg på en dag, hvor nogen er forsvundet.
Det kunne virke mistænkeligt. Bare tag derind ind, gør alt normalt,
og så ser vi, hvordan du har det.
De kan lide mig. Jeg vil ikke have, at de ser mig sådan.
Jeg forstår. Men du har et større problem lige nu.
Bare prøv at gå på arbejde.
Tid og endda små daglige oplevelser kan ændre folks tilstande.
-Jeg kan ikke bare gå på arbejde. -Du kan! Du kan.
Hvis du er for ængstelig, så ring hjem og få din mor
til at give mig den til en telefonsession.
Fuck.
Vær venlig.
Vær sød at lade mig gå.
Vær venlig.
Jeg har ikke gjort noget. Hvor er jeg?
Hvad fanden foregår der her?
Jeg ved knap nok noget. Jeg er lænket til det her...
-Kan du tale højere? -Nej. Der er nogen ovenpå.
-Åh Gud. -Jeg har været her i dagevis.
Den skide galning.
Vær stille et øjeblik.
Jeg tror, han har det dårligt, doktor.
Han ville virkelig gøre, som du sagde.
Jeg synes, du skal fortælle mig mere om, hvad der skete med ham
om hans far.
Jeg kan fortælle dig alt,
men jeg tror ikke, det giver dig svaret
på, hvorfor han gør, som han gør.
Han var altid
bare... Sam.
-Hej. -Hej, Sam.
Ingen donuts?
Pis. Er det min uge?
Har hr. Effektiv glemt noget?
Vi siger det ikke til nogen.
Er du stadig derude?
-Jeg er her. -Hvem var det?
Var det hans mor? Kender du de mennesker?
Jeg er hans terapeut.
Fyren, der holder os hernede.
Det var hans mor, ja.
Hvem er den fyr?
Jeg tror, jeg kan forhindre ham i at slå os ihjel.
Jeg arbejder på det. Det er ikke let.
Jeg forstår det ikke.
Han dræber ikke dig, vel?
Hvis du er hans terapeut?
Det virker ikke som om, han respekterer forholdet mellem patient og læge.
Richie og Ellen, I skal nå frem klokken syv.
De lavede stort ståhej sidste år og kunne ikke komme i gang.
Hvis Gertrude's er tilbage i år, vil jeg anbefale deres morgenmadsburrito.
Jeg ville ønske, at nogen skrev sådan et brev om mig.
Hvad?
Brevet. Som Gertrude skrev om dig.
Hvordan kender du til det?
Kyle læser det for os, hver gang vi kvajer os.
Ja. Lad os høre det.
-Kom nu. -Kom nu, lad os høre det.
Okay.
"Kære hr. Donohue,
"Jeg skriver for at rose din medarbejder Sam Fortner
"for hans fremragende arbejde med godkendelserne af Gertrude's Burrito Hut
"om at deltage i dette års Sip and Savor."
Hallo derude?
Jeg er her.
Jeg er bange.
Jeg ved det. Også mig.
Mine forældre, hvis jeg ikke kommer tilbage,
hvis jeg bare forsvinder...
Mine stakkels forældre.
Jeg kan ikke se.
Mit ansigt er dækket, og jeg kan ikke flytte mig en skide tomme.
-Gud. Det lyder forfærdeligt. -Har du bind for øjnene?
-Nej. -Kan du gå rundt derude?
Jeg er lænket til gulvet, men jeg kan bevæge mig lidt rundt, ja.
Hvordan er det?
Der er en stor glasskydedør,
en gård, ingen huse omkring.
Har du håndjern på?
Nej.
Han stoler virkelig på dig.
Kan du ikke slå ham ud eller noget?
Jeg er ikke ung, og ham fyren...
Jeg kan ikke bare slå ham ud, nej.
Jeg er sikker på, at politiet leder efter mig, og nu når du er forsvundet...
Mine forældre, de ringer til politiet. Helt bestemt.
Mine børn, altså, min datter i det mindste,
ville have regnet ud, at jeg var forsvundet inden for et par dage.
Hvor mange børn har du?
En datter, en søn.
Shoshana og Ezra.
-Interessante navne. -Jødiske.
Min kone er kantor. Var.
Vi har fem børnebørn.
Hvad er en kantor?
De synger bønnerne i en synagoge.
Hun døde, Beth.
For et par måneder siden. Kræft.
Min mor havde kræft. Derfor kom jeg hjem.
Min søn, han var ikke så pligtopfyldende.
Det var kompliceret mellem ham og hans mor.
De var så sammenfiltrede, da han var barn,
og så blev han ortodoks.
Som en ekstrem jøde. Meget religiøs.
Jeg tror ikke på Gud.
Ja. Altså, i øjeblikket...
Han vil tale med dig.
Hallo?
Oplad telefonen.
Undskyld, batteriet er lavt. Jeg glemte at sætte den i opladeren.
-Okay. Hvad... -Jeg kan ikke. Jeg prøvede.
-Jeg tror, hvis du... -Jeg kommer tilbage. Jeg skal gøre det.
Sæt farten ned. Jeg tror, du har nogle valg, du ikke ser lige nu.
Jeg sagde, du har valg.
Jeg har intet valg. Hvorfor forstår du det ikke?
Jeg forstår. Jeg siger ikke, det er let. Jeg siger, det er muligt.
Oplad telefonen.
Fortæl mig, hvad du har lavet på arbejdet i dag.
Jeg er færdig med et personalemøde. Jeg skal indberette mine opgaver.
Men jeg sidder bare og stirrer på papirarbejdet,
fordi hver gang jeg ser Kyle, bliver det værre.
Er det din chef?
Det var ham, der sendte mig tilbage til restauranten.
-Oplad telefonen. -Det er ikke overraskende, det er svært.
Alt, hvad du oplever, giver mening.
Det er præcis sådan et punkt, du skal arbejde dig igennem.
Og jeg ved, det måske ikke ser sådan ud, men du klarer det rigtig godt.
Bare det faktum, at du stirrer på papirarbejdet, er fremskridt.
-Selv om det er smertefuldt. -Lyt til lægen.
Kan du prøve at imødekomme udfordringen, selvom den er svær?
Jeg ved det ikke.
Jeg vil have dig til at blive på arbejde hele dagen, okay?
-Jeg prøver. -Godt.
Og så, efter arbejde, kan du gå til en af dine koncerter,
No Shoes Nation-koncerten, dem går du til, ikke?
Han er i Californien lige nu. Jeg tager ikke til Californien.
Jeg har billetter til Chicago og Kansas City. Jeg smutter.
Oplad telefonen.
Hvad var det? Hvad skete der? Jeg kunne ikke rigtig høre det.
Han ringede til mig fra arbejdet.
Dræber han mig?
Det lød som om, han ville dræbe mig.
Okay. Vil du give min familie en besked?
Hvis det sker?
Ja. Ja, selvfølgelig.
De er på Taverna Petraki.
Er det stedet med pastisio og udonnudlerne?
Ja. Det er en af retterne, jeg fandt på,
efter jeg kom tilbage fra Asien.
Fandt du på den?
Jeg arbejdede med en masse forskellige ingredienser,
mens jeg rejste.
Jeg satte lidt af det sammen, da jeg kom tilbage.
Jeg arbejdede på restaurant sent en aften,
og min mor var hjemme,
så skide syg.
Og jeg tænkte,
"Hvad kan jeg lave til hende, der får hende til at smile?"
Så, okay.
Mor og far...
...jeg elsker jer.
Er det okay?
Jeg tror...
Jeg tror, det er hovedbudskabet.
Det er interessant.
Ved du hvad, ved du hvad...
Historien bliver aldrig gammel, aldrig gammel.
-Jeg kan ikke lide at prale. -Ja. Din bjørn Roop, dumme hund.
Jeg siger, at jeg ikke mikroscannede. Det er ikke...
-Okay. Sådan. -Is.
-Tak, bedstemor. -Tak.
-Det var så lidt.
Tak, bedste.
Hey, er det ham? Kommer han tilbage?
-Vær stille. -Okay. Okay.
Intet virker.
Det er jeg ikke så sikker på.
Du har trods alt ikke gjort noget endnu.
Lad os prøve videre.
Vil du bare sige, jeg skal gå på arbejde hver dag?
Det er en dum idé. Jeg tænkte ikke på andet hele dagen,
som jeg vidste ville ske.
-Du kontrollerede dig selv. -Fordi ingen skulle se det.
Det her er ukendt territorium for os begge.
-Det betyder, vi skal... -Det er på tide.
Vent. Sid ned. Det er et godt tidspunkt at tale på.
Når tingene er så rå.
Så han dig, da du tog ham?
Jeg ved, jeg ikke så dig.
-Nej. -Måske var det på en måde meningen.
Du gav dig selv muligheden for at lade ham gå, mens vi arbejder på det.
Ham her, han fortjener det.
Du har modstået impulsen med ham i lang tid.
Måneder... Fire måneder? Det er utroligt.
Det viser en kapacitet til at styre dig selv.
Da jeg røg, var selv en uge... Det er...
-Det er en dårlig metafor. -Jeg kan ikke. Jeg skal gøre det nu.
Stop! Stop! Stop!
Gå hen og se din ekskone. Bor hun i nærheden?
Gå hen og se hende lige nu.
Det lyder mærkeligt,
men det kan give dig det følelsesmæssige chok, der flytter dig ind i et andet rum.
Det forstår jeg ikke.
Du havde et ægte emotionelt forhold til hende.
Ja? At se hende kan måske få dig ud af din nuværende tilstand.
Og alt du kan gøre for at udskyde det,
fører dig længere væk fra impulsen til at gøre det.
Du tog mig hertil, fordi jeg er ekspert og kan hjælpe dig.
Stol på mig.
Kan du slukke for støjmaskinen?
Er han væk?
Ja.
Jeg klarer det ikke så godt her.
Jeg ved det.
Jeg klarer det virkelig ikke så godt.
Jeg har brug for... vand.
Mit navn er Elias.
Elias Petraki.
Jeg hedder Alan Strauss.
Oversættelse: Mads Kjeldsen