Hej.
Jeg er Alan Strauss.
Dr. Strauss.
-Du er... -Candace.
Undskyld.
Jeg er Sams mor.
Er det dit hus?
Sam flyttede tilbage hos mig, da han og Mary gik fra hinanden.
-Okay. -Har han...
Du kender til Mary, gør du ikke?
Undskyld, det kan jeg ikke udtale mig om.
Selvfølgelig. Ja.
Ved du, hvem jeg er?
Selvfølgelig gør jeg det.
Jeg elskede din bog.
Da hans far gik,
begyndte jeg at læse en masse bøger.
Du ved, selvhjælp.
The Cactus and the Mirage var en af mine favoritter.
Jeg fik Sam til at læse den, men den hjalp ikke rigtigt,
så jeg sagde, han skulle prøve rigtig terapi.
Det her er ikke at prøve terapi.
Selvfølgelig.
Jeg ved, hvor forfærdeligt det er.
Tro mig, jeg ved det.
Lås mig fri.
Jeg har ikke en nøgle.
Jamen...
ring til politiet. Så kan vi hjælpe Sam.
Du må forstå.
Jeg støtter ham slet ikke i det.
Jeg er ikke som ham.
Men jeg kan ikke melde min egen søn.
Du er hans mor. Kan du ikke bede ham stoppe det?
Han prøver at stoppe. Jeg ved, det er...
Candace, kom nu.
Jeg har børn. En søn og en datter.
De har brug for mig, ligesom han har brug for dig.
Jeg ved, det ikke er rigtigt.
Men du må hjælpe ham.
Han er mit barn.
Har du nogensinde fået pho?
-Ja. -Ikke på den her måde.
Jeg henter skåle.
Sam, vent et øjeblik.
Da du var væk,
hørte jeg nogen bevæge sig ovenpå,
og jeg kaldte på dem
og bad dem komme ned.
Kom de ned?
-Så du har mødt min mor. -Ja.
Jeg var lidt overrasket. Du sagde, hun var død.
Ja, mine forældre er ikke døde.
Det løj jeg også om.
Undskyld.
En af grundene til, at jeg ikke ville i terapi,
var, at jeg ved, at det er "mødre, mødre, mødre."
Min mor er ikke mit problem.
Lad mig hente skålene.
Du bliver nødt til at tage lænken af mig.
Det kan på ingen måde have en effektiv virkning,
når terapeuten er bundet.
Lænken er om dit ben, ikke din mund.
Sam, jeg udgør ingen fysisk trussel mod dig.
Du er ung og stærk, og jeg...
jeg sidder i en stol hele dagen.
Hvad ville der ske, hvis jeg angreb dig?
Jeg forestillede mig dette med dig lænket til gulvet.
Jeg forstår, og jeg beder dig om at justere det,
så jeg kan hjælpe dig mere effektivt.
Sam, det her kan på ingen måde virke,
medmindre du tager lænken af.
Hun plejer ikke at komme herned.
Før, da vi var på mit kontor...
fortalte du mig, at din mor tog sig af dig,
når din far var voldelig.
"Mødre, mødre, mødre."
Det er kun en del af tingene, men vi kan ikke ignorere det.
Din mor fortalte mig, at han forlod jer.
Kan du fortælle mig om det?
Han forlod os.
Hvor gammel var du?
Fjorten.
Og hvad kan du huske om det?
Han forlod os.
Så han slog mig ikke længere.
Så du ham efter det?
Er det her dit barndomshjem?
Jep.
Har du minder om...
Gjorde han dig fortræd i dette rum?
Hvis jeg var i dette rum...
var det i dette rum.
Og du var her og...
Og han ville sige noget, som jeg skulle gøre,
og hvis jeg ikke gjorde det inden for et sekund...
Nogle gange vidste jeg ikke, hvad han mente.
Jeg havde brug for tid til at tænke, men...
På et tidspunkt
havde han fået en masse fugemasse til køkkenet og badeværelset, og...
han fik en aftale, ikke,
så han bestilte tonsvis af det, og det kom i de her kasser.
Og han råbte til mig, "Bryd dem ned."
Skreg. "Bryd dem ned."
Jeg vidste ikke, hvad han mente,
fordi jeg aldrig havde hørt det før, fordi han...
Han pegede ikke på kasserne.
Så gik han bare amok,
som han gjorde.
Du sagde, din mor også fik det.
Hun er en god mor.
Hun lavede sandwiches til mig hver dag.
Hun klarede vasketøjet.
Det er en forfærdelig situation for en mor og en søn.
Allesammen, tak. Allesammen, tak.
Folkens!
Folkens. Folkens!
Jeg har noget at sige.
Folkens. Jeg har noget at sige.
Jeg kan forstå, at
moren til chatanen har nogle ord, hun vil dele
med det nye par.
Kvinder synger normalt ikke.
Rabbiner, det er min søns bryllup.
Jeg er Ezras mor.
Hvor skal du hen?
Jeg er også kantor ved Temple Sinai.
Tal til mig, Sam.
Jeg ved, du kæmper med dine følelser
om lederen på restauranten.
Er der andet, du kan fortælle mig om det?
Du burde hjælpe mig.
Jeg har en tanke til os.
Din mor er en imponerende kvinde,
og hun vil tydeligvis gøre alt for at hjælpe dig med at få det bedre,
hjælpe dig med at leve det liv du vil leve,
og jeg tror, hun kan hjælpe os nu.
Vi er alle en del af familiesystemer.
Dig, mig, alle.
Ændringer i disse systemer
kan have en dybtgående effekt på os, selv i din alder.
Og jeg tænkte, at det kunne være gavnligt,
hvis vi kunne lave noget familieterapi
med dig og din mor.
Hun har været igennem nok.
Hun skal ikke trækkes ind i det, vi laver her.
Jeg synes, det er pænt af dig,
og jeg forstår, hvorfor du vil beskytte hende.
Men du behøver nok ikke at bekymre dig om, at hun føler sig trukket ind i dette.
Jeg tror, også hun vil finde det nyttigt.
Sam.
Du behøver ikke at gå det næste skridt alene.
Der er nogen, der vil være der med dig.
Hun vil ikke have, at du kæmper med det alene.
Han var altid en meget fysisk mand,
og det var altid et meget intenst forhold.
-Jeg tror, Sam og jeg... -Han var et røvhul.
Det er ret simpelt.
Han var en frygtelig far, og Sam og jeg...
Værre end frygtelig.
Lad os prøve at sætte farten lidt ned.
I det her rum lader vi alle afslutte, hvad de siger.
Når vi tager det langsommere,
tænker alle normalt lidt mere klart,
og nogle gange, når vi venter,
siger folk ikke, hvad vi tror, de vil.
Sam og jeg søgte tilflugt i hinanden.
Det lærte jeg fra en af de bøger, jeg læste.
Ikke din.
At det var et tilflugtssted.
I var sammen om det.
Det er I stadig.
I er bundet til hinanden.
Det er meget rørende.
-Sam. -Jep.
Du elsker din mor,
og jeg tror, det kan give os en måde at hjælpe dig på.
Du skal tænke på en ny måde, du kan hjælpe din mor på.
Når du kæmper med denne impuls
til at blive voldelig,
skal du beskytte din mor ved ikke at handle på den impuls.
Så hun kan være fri fra den kilde til smerte.
Så du tænker,
"Jeg vil ikke gøre det, så jeg kan beskytte min mor."
Vil du gøre det for mig, Sam?
Okay.
Pastitsio.
Fyren fra den restaurant jeg inspicerede.
Jeg tog tilbage i aftes.
Jeg regnede med, at det ville være okay,
måske, du ved, med dig her.
Jeg kiggede bare på ham.
Hvordan føltes det?
Jeg fik min mad.
Der var han.
Jeg sad i min bil på den anden side af gaden,
og jeg gjorde det hele
i mit hoved, hvert sekund.
Du sagde med mig her.
Var det en test for dig selv?
Ja, det tror jeg.
Det virker til, det gik godt.
Jeg vil vise ham...
Jeg vil lære ham at opføre sig ordentligt
overfor andre mennesker i verden. Jeg...
Jeg vil stadig gøre det.
Okay.
Tak.
Var det sådan med de andre, du...
Gjorde de noget,
der fik dig til at føle, at de skulle have en lærestreg?
Ja.
De var alle sammen... Jeg...
De fortjente det allesammen.
Candace?
Candace, vi må tale sammen.
Stop.
Oversættelse: Mads Kjeldsen