Hej.
Jag heter Alan Strauss.
Dr Strauss.
-Och du är... -Candace.
Jag ber om ursäkt.
Jag är Sams mamma.
Är det här ditt hus?
Sam flyttade in hos mig igen när han och Mary gjorde slut.
-Jag förstår. -Har han...
Du känner till Mary, eller hur?
Jag är ledsen, men jag kan inte diskutera det.
Självklart. Ja.
Så, du vet vem jag är.
Självklart gör jag det.
Jag älskar din bok.
När hans far lämnade oss,
började jag läsa en massa böcker.
Du vet, om självhjälp.
Kaktus och Mirage var en av mina favoriter.
Jag fick Sam att läsa den också, men det hjälpte inte,
så jag sa till honom att han borde försöka med riktig terapi.
Det här är inte riktig terapi.
Självklart inte.
Jag vet hur fruktansvärt det här är.
Tro mig, jag vet det.
Släpp loss mig.
Jag har ingen nyckel.
Så...
Ring polisen. Sen kan vi hjälpa Sam.
Snälla, försök förstå.
Jag stöder honom inte alls i det här.
Jag är inte som honom.
Men jag kan inte anmäla min egen son.
Du är hans mamma. Kan du inte säga åt honom att sluta?
Han försöker sluta. Jag vet det...
Candace, snälla.
Jag har barn. En son och en dotter.
De behöver mig lika mycket som han behöver dig.
Jag vet att det här är fel.
Men du måste hjälpa honom.
Han är min lilla pojke.
Har du någonsin provat pho?
-Ja. -Inte gjord så här.
Jag hämtar skålar.
Sam, vänta lite.
När du var borta,
hörde jag någon på övervåningen,
och jag ropade åt personen
att komma ner.
Och gjorde personen det?
-Så du har träffat min mamma. -Ja.
Jag blev lite förvånad. Du sa att hon var död.
Ja, mina föräldrar är inte döda.
Jag ljög om det också.
Förlåt.
En av anledningarna till att jag inte ville prova terapi
var för att jag vet att allt bara handlar om mammor.
Min mamma är inte problemet.
Låt mig hämta skålarna.
Du måste befria mig från kedjan.
Vi kan omöjligtvis göra det här på ett effektivt sätt
om terapeuten är bunden.
Kedjan sitter på benet, inte munnen.
Sam, jag utgör inget fysiskt hot mot dig.
Du är ung och stark, och jag...
Jag sitter i en stol hela dagen.
Vad tror du skulle hända om jag gav mig på dig?
Från början tänkte jag kedja fast dig vid golvet.
Jag förstår, och jag ber dig tänka om,
så att jag kan hjälpa dig mer effektivt.
Sam, det finns inte en chans att det här kommer att fungera
om du inte frigör mig.
Hon brukar inte komma ner hit.
Förut, när vi var på mitt kontor...
sa du att din mamma tog hand om dig
när din pappa var våldsam.
Mammor hit och mammor dit.
Det är bara en del av det, Sam, men vi kan inte bortse från det.
Din mamma sa att han lämnade er.
Kan du berätta om det?
Han lämnade oss.
Hur gammal var du?
Fjorton.
Vad minns du av det?
Han lämnade oss.
Så han slog mig inte längre.
Har du träffat honom sedan dess?
Är det här du växte upp?
Japp.
Har du minnen, som...
Gjorde han dig illa i det här rummet?
Om jag befann mig i det här rummet...
var det här det hände.
Så du kanske satt här och...
Han kanske sa något som han tyckte att jag skulle göra
och om jag inte fick det gjort inom en sekund...
Ibland fattade jag inte vad han menade. Han var...
Jag behövde tid att tänka, men...
En gång
köpte han en hel last med murbruk till köket och badrummet, och...
han fick ett bra pris, typ,
så han beställde massor av det, och det kom i lådor.
Och han skrek åt mig: "Slå ner dem."
Skrek: "Slå ner dem."
Jag fattade inte vad han menade
för jag hade aldrig hört det förut, för han...
Han pekade inte på lådorna.
Sen gav han sig på mig
som han alltid gjorde.
Du sa att han gjorde samma sak mot din mamma.
Hon är en bra mamma.
Hon gjorde smörgåsar till mig varje dag.
Hon skötte tvätten.
Det är en fruktansvärt situation för en mor och son att gå igenom.
Hör upp allihop. Snälla.
Hör upp!
Allihop! Hör upp!
Jag har något att säga.
Kan jag få allas uppmärksamhet? Jag har något att säga.
Det verkar som om
brudgummens mor har något hon skulle vilja säga
till det nya paret.
Kvinnor får inte sjunga här.
Rabbi, det är min sons bröllop.
Hej. Jag är Ezras mamma.
Vart ska du?
Jag är också kantor på Sinai-templet.
Prata med mig, Sam.
Jag vet att du kämpar med känslorna
angående restaurangchefen.
Finns det något annat du kan berätta för mig om det?
Du borde hjälpa mig.
Det finns något jag funderat på.
Din mamma är en beundransvärd kvinna,
och det är tydligt att hon skulle göra vad som helst för att hjälpa dig må bättre
och hjälpa dig att leva det liv du vill leva,
och jag tror att hon kan hjälpa oss.
Vi ingår alla i familjesystem.
Du, jag, alla.
När de systemen undergår förändringar
kan det påverka oss på djupet, även i din ålder.
Och jag tänkte att det kunde vara bra
om vi provade lite familjeterapi
med dig och din mamma.
Hon har gått igenom tillräckligt.
Hon behöver inte dras in i vad vi håller på med här.
Jag tycker att det är snällt av dig,
och jag förstår varför du vill skydda henne.
Men jag tror inte du behöver oroa dig för att hon ska känna sig inblandad.
Jag tror att hon också kan ha nytta av det.
Sam.
Du behöver inte ta nästa steg på egen hand.
Det finns någon som vill finnas där för dig.
Hon vill inte att du ska behöva gå igenom det här helt ensam.
Han var alltid en väldigt fysisk person,
och förhållandet var alltid väldigt intensivt.
-Jag tror Sam och jag... -Han var ett rövhål.
Det är inte svårare än så.
Han var en hemsk pappa, och Sam och jag...
Värre än hemsk.
Låt oss sakta ner lite grann.
Det här är en plats där alla får prata klart.
Om vi saktar ner lite grann,
hinner alla vanligtvis tänka klarare
och ibland, när vi tar oss tiden att stanna upp,
säger folk saker vi kanske inte förväntar oss.
Sam och jag sökte skydd hos varandra.
Det lärde jag mig av en av böckerna jag läste.
Inte din.
Att det var en fristad.
Ni gick igenom det tillsammans.
Det gör ni fortfarande.
Ni är bundna till varandra.
Det är väldigt rörande.
-Sam. -Japp.
Du älskar din mamma,
och jag tror att det kan ge oss ett sätt att hjälpa dig.
Jag vill att du tänker på ett nytt sätt om hur du kan skydda din mamma.
När du kämpar med dina impulser
att bli våldsam,
vill jag att du skyddar din mamma genom att stå emot de impulserna.
Så att hon kan bli fri från den här smärtan.
Så, tänk för dig själv:
"Jag tänker inte göra det här, på så sätt kan jag skydda min mamma."
Kan du göra det för mig, Sam?
Okej.
Pastitsio.
Den där killen på restaurangen där jag gjorde inspektionen.
Jag åkte tillbaka dit ikväll.
Jag tänkte att det skulle gå bra,
kanske, eftersom du är här.
Jag tittade bara på honom.
Hur kändes det?
Jag fick min mat.
Och där var han.
Jag satt i min bil tvärs över gatan,
och lät det hela utspela sig
i mitt huvud, varenda sekund.
Du sa eftersom jag var här.
Ville du testa dig själv?
Ja, jag antar det.
Låter som om du klarade det.
Jag ska visa honom...
Jag vill lära honom hur man beter sig
mot andra människor i världen. Jag...
Jag vill fortfarande göra det.
Okej.
Tack.
Var det likadant med de andra du...
Gjorde de också något
som fick dig att vilja lära dem en läxa?
Ja.
Allihop var... Jag...
Var och en av dem förtjänade det.
Candace?
Candace, vi måste prata.
Sluta.
Översättning: Ellinor Ledger