Vezi dacă poți să le reziști!
Găluști cu carne de porc de la Qian.
Nu mai vorbești cu mine?
Nu e foarte sofisticat venind din partea unui terapeut.
Nu mai sunt terapeutul tău.
Sunt prizonierul tău.
Înțeleg de ce ai crede asta,
dar trebuie să...
- Nu te teme. Nu e un cap sau ceva. - Ce ușurare!
Ai auzit de Ucigașul de Necunoscuți?
Cred că da.
Ideea era să le fac să pară jafuri.
Ca poliția să nu trimită echipele speciale.
Așa că am luat...
Am luat toate astea.
Și...
apoi să aflu
că mă numesc Ucigașul de Necunoscuți fiindcă le lua câteva zile
să își dea seama fără acte cine erau oamenii aceia.
Și acum am rămas cu numele ăsta.
Acum mă crezi?
Ai impresia că nu te credeam?
Înțeleg de ce ți-e mai ușor să presupui că nu spun adevărul.
Te-am crezut.
- Vrei un ceas? - Nu, mersi.
Să vezi și tu cât e ceasul. Încă funcționează.
Majoritatea.
E greu la început pentru toată lumea,
mai ales pentru cineva ca tine.
Cineva ca mine?
Prins în propriile gânduri.
Acolo se întâmplă totul, inclusiv meditația.
Cum am zis, e greu pentru cineva ca tine.
Ajung acasă până la 17:00.
Haide!
Rahat!
Fir-ar!
Bine.
Mâncare thailandeză azi.
Am luat Kaeng tai pla.
Își fac propriul sos folosind măruntaie de pește fermentate,
ceea ce poate părea scârbos, dar îi dă multă aromă.
Și apoi, Khanom moa gaeng.
Folosesc taro și ouă de rață. Ăsta e desertul.
De obicei, nu se găsește așa.
Nu cred că îl poți desface cu o furculiță de plastic.
După ce o fac,
sunt...
Pun pariu că majoritatea oamenilor nu se pot simți așa.
Nu e un sentiment normal.
Seamănă cu a fi mort.
Trebuie să mă fac bine.
Nu asta îți place să faci?
Să vindeci oameni?
Te-am adus aici ca să lucrăm împreună.
Știu că urăști asta,
dar dacă nu o să faci parte din proces,
unde va duce asta?
Terapia de succes necesită un mediu sigur.
Pacientul și terapeutul
trebuie să fie capabili să exploreze
teritorii emoționale complicate
fără ca vreo urmă de frică
să planeze asupra fiecărei ședințe.
Nu știu ce să fac în legătură cu asta.
Vreau măcar
să îmi promiți că, atâta timp cât facem terapie împreună,
nu vei comite niciun act de violență fizică
asupra mea sau asupra altora
fără să vorbești înainte cu mine.
Adică vrei să vorbesc cu tine înainte să...
Da.
Ca să mă convingi să n-o fac?
Ca să încerc să te ajut
să renunți.
Ca să încercăm împreună să înțelegem
de unde vine această nevoie groaznică
și s-o rezolvăm.
Habar nu ai cum e.
- Înțeleg. - Oamenii ăștia nenorociți...
Lucrez cu mulți oameni care au compulsii
severe, aproape imposibil de stăpânit.
Acest tip de angajament este cheia procesului.
- Nu cred că e la fel. - N-am zis că e la fel.
O să fac tot posibilul.
Și, de fapt, a fost ideea soției mele.
O știa de-o viață pe mama Chavei.
Dacă putem să mulțumim cuiva, atunci aceea este rebbetzin.
Chava poate ține pasul cu fiul tău
atât intelectual, cât și ca umor.
Îmi pare rău. Ar fi trebuit să iau un cuțit adevărat.
- Nu, nu. - Nu.
E în regulă.
- Voiam să o mănânc. - Nu e amuzant.
Și eu sunt supărat, dar trebuie să-l lăsăm în pace.
Nu-mi spune că nu urăști asta la fel de mult ca mine.
Se răzvrătește, Beth.
Toată lumea face asta.
Să-ți spun mai multe despre viața mea?
Sigur.
E un tip
și nu pot să nu mă gândesc la el.
Mi-aș dori să știi cum e să simți asta.
Am făcut o inspecție acum ceva timp la un restaurant grecesc în Garten.
Grecesc, dar cu o abordare modernă.
Fac niște gyoza umplute cu musaca,
ți se topesc în gură.
Obișnuiam să merg acolo cu soția mea, chiar și înainte de inspecție.
Ești căsătorit?
Am fost.
E unul dintre lucrurile pe care nu ți le-am zis,
fiindcă nu puteam fi complet sincer.
Mă rog, avea niște produse în congelator care nu erau datate
și sigiliul ușii de la frigider trebuia schimbat.
Și astea nu sunt lucruri neobișnuite, dar trebuie să fie rezolvate
și afectează scorul restaurantului.
I-am explicat totul tipului care gestionează localul,
fiul patronului, și...
nu i s-a părut mare lucru.
I-am zis că este.
A zis să mă întorc într-o săptămână
și totul va fi rezolvat.
Am zis că timpul de așteptare pentru altă inspecție în Lincoln
e de șapte luni.
Credea că încerc să iau mită.
Și începe să îmi vorbească
într-un mod ciudat, de parcă
el ar ști cum merg lucrurile de fapt
și eu nu
și eu aș fi doar un fraier.
Și când îmi vorbește cineva așa...
Mă rog, am plecat pur și simplu,
cum fac în asemenea situații.
După câteva săptămâni, supervizorul meu, Kyle,
îmi zice să mă întorc imediat
să refac inspecția, fără niciun motiv.
Și, când am ajuns acolo, totul era rezolvat
și tipul de abia se uita la mine.
Îngâmfat.
Când a fost asta?
Nu știu. Acum vreo patru luni.
Și nu m-am putut opri
să mă gândesc la el.
În fiecare zi.
Încerc să nu...
De obicei, nu mă pot opri, dar...
Nu știu dacă și alți oameni simt asta. Simt alți oameni asta?
Oamenii devin obsedați de anumite interacțiuni, da.
M-am întors la restaurant
în aceeași seară și am parcat peste drum
și am așteptat să închidă.
Nu am făcut niciodată nimic ce m-ar putea da în vileag,
dar, în acea seară, am fost...
Nu am făcut-o.
Cum crezi că ai reușit asta?
Nu știu.
Nu am vrut să fiu prins. Cred că asta a ajutat.
Ai zis că a fost acum aproape patru luni?
Da.
Chiar înainte să vii la mine la terapie.
Și credeai că pot să te ajut să nu-i faci rău.
Am nevoie de pix și hârtie să notez.
Chiar m-am gândit la toate lucrurile de care ai avea nevoie.
Am nevoie de pix și hârtie.
Nu o să te atac cu o foaie de hârtie.
Și poți găsi un pix de care să nu-ți faci griji.
Tipul de la restaurant.
Cu cât trece timpul,
cu atât dispare orice legătură dintre mine și locul ăla.
Cred că e important să ții minte că nu i-ai făcut rău.
Dar vreau.
Vreau chiar acum.
M-ai rugat să vorbesc întâi cu tine.
Vorbesc cu tine.
Nu prea mă ajută.
Ai ținut asta în tine timp de patru luni, Sam.
Înțeleg de ce e greu.
Iisuse!
Am întârziat la muncă.
Hai să programăm o sesiune după cină!
E cineva?
E cineva acolo?
Mă auzi acolo sus?
Eu pot să te aud.
Ești bine?
Poți să vorbești?
Bună!
Subtitrarea: Cristina Bogza