Åh Gud.
Hvad fanden?
Hjælp!
Okay.
Goddag, dr. Strauss.
Mit navn er Gene Bollinger.
Jeg håbede på at komme i gang med et psykoterapiforløb.
Jeg tænkte, du måske kunne hjælpe mig med nogle af mine problemer.
Så... ja.
Jeg ringer nok tilbage, hvis det er okay.
Jeg er lidt svær at nå.
Ja, okay, tak.
Hej, det er Shoshana. Læg en besked.
Hej, skat. Det er far. Jeg tjekker bare ind.
Jeg har sessioner indtil klokken otte.
Farvel.
Hvad kan jeg hjælpe dig med, Gene?
Min far tævede mig.
Meget da jeg var barn.
Og jeg tror, det ødelagde mig.
Det er en hård ting at gå igennem.
Du sagde, det ødelagde dig. På hvilke måder?
Alle måder.
Jeg er ikke tilfreds.
Jeg har ikke et godt socialt liv.
Jeg bliver vred.
Det er den slags, du hjælper folk med, ikke?
Jo.
Jeg læste din bog.
-Hvad syntes du? -Den var god.
Jeg tænkte, "Han er en rigtig ekspert."
Jeg har gjort det længe.
Jeg er ked af dit tab.
Er det ikke, hvad normale mennesker siger?
Hvordan føles det for dig at sige det?
Det er bare...
Det virker bare som det, jeg hører folk sige.
Men jeg mener det.
Det er den vigtige del.
Gene, jeg vil spørge dig om dine solbriller.
Jeg tror, det er en god idé, hvis du
tager dem af, så vi kan se hinanden bedre.
-Jeg har øjenproblemer. -Hvad er der galt?
Lys skader dem.
De er overfølsomme.
Har du talt med en læge om det?
To læger.
Vi er løbet tør for tid.
Er det ikke min replik?
Jeg prøver at tage mig af dine behov igen, ikke?
Det tror jeg.
Han slog mig.
Hele tiden.
Når du siger "hele tiden",
kan du så være mere specifik om det?
Næsten hele tiden.
-Tak. -Mange tak.
-Alan, velkommen. -Chaim, hvordan går det?
-Dig? -Jeg har det godt, tak.
Jeg går om bagi.
Okay.
-Hej, Ezra. -Hej, far.
Er det mors guitar?
Jeg tænkte, at du skulle have den.
Du er den eneste i familien, der spiller, så...
Jeg spiller ikke længere.
Du ville have forventet af enhver at redde sin egen røv,
men han vil hellere dø end at bruge hende som sin undskyldning, skænde hende.
Jeg tror, jeg faktisk har hørt den før.
Ja, det er en klassiker.
Ved du hvad, Gene, jeg har tænkt.
Der er gået et par måneder, siden vi begyndte at tale sammen.
Og jeg har bemærket, at...
du ikke rigtig åbner dig for mig.
Når jeg beder om historier eller detaljer,
har du en tendens til at blive lidt vag,
eller du begynder at fortælle mig om countrysange, som du kan lide.
Og jeg har bemærket, at jeg selv føler mig
lidt frustreret over denne proces.
Og jeg spekulerer på, om du også føler det.
Som regel, når en person har det sådan, er det lidt gensidigt.
Jeg ved det ikke.
Det virker vist ikke, som det gjorde i din bog.
Gene, for at denne proces skal fungere,
skal du være i stand til at fortælle mig ting, der ikke er lette at fortælle.
At være åben og sandfærdig.
Måske har jeg ikke, hvad der skal til.
Fordi jeg... jeg prøver.
Jeg prøver... virkelig.
Efter min erfaring...
enhver, der er kommet så langt,
der har valgt at komme i terapi
og bliver ved med at hamre på de hårde ting...
de kan hjælpes.
Jeg beklager. Jeg ved, at det her stinker.
Jeg er straks tilbage.
Gene, hvad fanden foregår der?
Jeg mener, hvad fanden?
Slip mig løs. Slip mig løs. Slip mig løs herfra.
Slip mig løs herfra lige nu, Gene!
-Gene! -Tag det roligt.
I går aftes skreg du.
Vi er i skoven herude. Ingen er i nærheden.
Jeg ved, hvor vred du er.
Selvfølgelig. Det ville alle være. Det er ikke så slemt, som det ser ud til.
Jeg ved, det er slemt, men jeg har bare brug for din hjælp.
Hør...
Jeg ved ikke, hvad du tror, du laver, men det her...
Det her...
Lås den forbandede kæde op.
Lige nu. Jeg mener det, Gene.
Gene, du skal lytte til mig.
Jeg er klar over, at noget i dig
siger, at det er en god idé...
Jeg ved, det ikke ligefrem er en god idé, det er jeg klar over.
Men jeg er løbet tør for muligheder,
og jeg tror virkelig, at hvis vi bare kan tale sammen, bliver det okay.
-Okay-agtigt. -Du må forstå,
at det her er forkert.
Det er forkert at skræmme mig sådan.
Det må du se. Jeg ved, du kan se det.
Det kan jeg, jeg ved det,
men... jeg kom ingen vegne i terapien.
Du sagde det selv, ikke? Og jeg tror, at jeg ved hvorfor.
Ser du, jeg kunne ikke...
Jeg kunne ikke fortælle dig sandheden på dit kontor.
-Men her... kan jeg. -Nej, nej.
Det er ikke godt for nogen af os.
Vi må tilbage til mit kontor og arbejde på det sammen,
før det går mere galt.
Det her er rester fra Maruti, som er en af mine favoritter.
Det er overraskende godt til morgenmad. Det her er chana palak.
Put noget af det på. Det her er sabzi. Det er godt med den her.
For Guds skyld, Gene!
Mit navn er...
Mit navn er faktisk Sam.
Undskyld.
Det er vigtigt at spise.
Jeg vil ikke spise.
Gene... Sam.
Du er nødt til at lytte til mig.
Jeg lytter. Jeg lytter. Jeg ved, hvordan man lytter.
Jeg forstår...
at dette er foruroligende for dig.
Jeg forstår det.
Det er lidt skræmmende, men det er den eneste måde, jeg kunne...
Jeg har brug for hjælp. Jeg vil have hjælp.
Jeg beder dig om hjælp.
Terapi virker jo ikke, hvis jeg ikke er sandfærdig.
-Jeg ved, du har ret, så... -Nej. Nej, du forstår det ikke.
Jeg tror ikke, du ved, hvad du gør ved mig.
Jeg ved, det tager lidt tid, før du vænner dig til det.
Uanset hvad der bekymrer dig, kan vi løse det, men ikke her.
-Ikke sådan her. -Jeg har større problemer
end dine andre patienter.
Jeg har en tvang...
til at dræbe folk.
En tvang?
Ja, jeg gør det.
-Sam... -Jeg mener ikke bare en eller to gange.
En gang imellem...
gør jeg det bare.
Og det har stået på lige siden... I lang tid.
Og jeg ved, at jeg er ude at skide.
Jeg har læst alle bøgerne,
næsten alt om folk som mig,
folk, der gør det her, og jeg kan ikke...
Jeg vil stoppe.
Og jeg prøver så meget.
Jeg prøver så meget lige nu, men der er en fyr,
og jeg vil bare... I flere måneder nu...
Men jeg har ikke gjort det.
Fordi jeg...
Fordi jeg ikke kan.
Jeg ville ønske, du vidste, hvordan det var at leve sådan.
Det er ikke, som de siger. Vel? Hvor han er som en...
Har du set Ondskabens øjne?
Hvor han er som en robot. Sådan er det ikke.
Gene.
-Sam. -Sam.
Lås kæden op.
Jeg går væk herfra og tilbage til mit kontor.
Nej, det har vi prøvet. Det virker ikke, uden jeg fortalte sandheden.
Det bliver anderledes, når jeg kender sandheden.
Du kommer på mit kontor to, tre dage om ugen.
Jeg kan ikke hjælpe dig sådan. Det gør det bare værre.
-Lad mig gå. -Du bliver nødt til at melde mig.
Nej, nej. Jeg behøver ikke at melde dig.
Juridisk, etisk, medmindre du fortalte, at du ville begå en anden forbrydelse,
kan jeg arbejde med dig.
Alt, du har fortalt mig, er fortroligt.
Jeg vil begå en forbrydelse.
Jeg ved, at jeg ikke er normal. Men jeg føler mig ikke skør.
Jeg er ikke...
Jeg ved, at det må ende, ikke? Det må stoppe.
Jeg ved bare ikke hvordan.
Ikke sådan her.
Nå...
Undskyld.
Virkelig, du er den bedste.
Jeg har mødtes med tre forskellige jødiske terapeuter.
Jeg valgte dig.
Oversættelse: Mads Kjeldsen