O, Doamne!
Ce dracu'?
Ajutor!
Bine.
Bună ziua, dle dr. Strauss!
Numele meu este Gene Bollinger.
Speram să încep un tratament de psihoterapie.
Mă gândeam că m-ați putea ajuta cu niște probleme.
Deci... da.
Cred că voi reveni cu un telefon, dacă nu vă supărați.
Sunt cam greu de găsit.
Bun, mulțumesc!
Bună, Shoshana aici. Lăsați un mesaj!
Hei, scumpo! Tata aici. Voiam să văd ce faci.
Am ședințe până la 20:00.
Pa, pa!
Cu ce te pot ajuta, Gene?
Tata m-a bătut rău.
De multe ori, când eram mic.
Și cred că asta m-a distrus.
E greu să treci prin așa ceva.
Ai spus că te-a distrus. În ce fel?
În toate felurile.
Nu sunt mulțumit.
Nu am o viață socială bună.
Mă enervez.
Cu probleme de genul ăsta ajutați oamenii, nu?
Da.
V-am citit cartea.
- Cum ți s-a părut? - A fost bună.
Am zis: „Tipul ăsta chiar e expert”.
Ei bine, fac asta de mult timp.
Îmi pare rău pentru pierderea ta.
Asta zic oamenii normali, nu?
Cum te simți când spui asta?
Pur și simplu...
Pare ceva ce ar zice oricine.
Dar o spun sincer.
Asta e partea importantă.
Gene, voiam să te întreb despre ochelarii tăi de soare.
Cred că ar fi o idee bună
să îi dai jos, ca să ne putem vedea mai bine.
- Am probleme cu ochii. - Ce e în neregulă?
Le face rău lumina.
Sunt suprasensibili.
Ai fost la doctor?
La doi doctori.
Nu mai avem timp.
Nu e asta replica mea?
Iar încerc să am grijă de nevoile dv, nu?
Cred că da.
Mă lovea.
Tot timpul.
Când spui „tot timpul”,
ai putea fi mai specific?
Cam tot timpul.
- Mulțumesc! - Mulțumesc foarte mult!
- Alan, bine ai venit! - Chaim, ce faci?
- Tu? - Sunt bine, mersi!
Voi fi în spate.
Bine.
- Bună, Ezra! - Bună, tată!
E chitara mamei?
M-am gândit că ar trebui să ți-o dau.
Ești singurul care știe să cânte la ea, deci...
Nu mai cânt.
Asta e, te-ai aștepta de la oricine să-și salveze pielea,
dar el prefera să moară decât să o folosească ca scuză, s-o dezonoreze.
Cred că am mai auzit asta în trecut.
Da, e ceva clasic.
Știi, Gene, m-am gândit.
Vorbim de ceva timp.
Și am observat că
nu te deschizi complet în fața mea.
Când cer povești sau detalii,
ai tendința să devii vag
sau să-mi spui ce cântece country îți plac.
Și am observat că eu însumi mă simt
puțin frustrat de acest proces.
Și mă întreb dacă simți și tu asta.
De obicei, când cineva se simte așa, e reciproc.
Nu știu.
Nu merge așa cum a fost în cartea dv.
Gene, pentru ca procesul să funcționeze,
trebuie să-mi spui lucruri care nu sunt ușor de zis.
Să fii deschis și sincer.
Poate că nu sunt făcut pentru asta.
Fiindcă încerc.
Chiar încerc.
Din experiența mea,
oricine a ajuns atât de departe,
care a luat decizia să facă terapie
și să se confrunte cu lucrurile grele,
poate fi ajutat.
Îmi pare atât de rău. Știu că e de rahat.
Revin imediat.
Gene, ce naiba se întâmplă?
Adică ce dracu'?
Lasă-mă! Dă-mi drumul de aici!
Dă-mi drumul de aici chiar acum, Gene!
- Gene! - Ia-o ușor!
Azi-noapte țipai.
Suntem în pădure aici. Nu e nimeni în jur.
Știu cât ești de supărat.
Normal. Oricine ar fi. Nu e așa rău cum pare.
E rău. Știu că e rău, dar am nevoie de ajutorul tău.
Uite...
Nu știu ce crezi că faci, dar asta...
Asta...
Desfă lanțul ăsta nenorocit!
Chiar acum. Vorbesc serios, Gene.
Gene, uite, trebuie să mă asculți.
Realizez că ceva din tine
îți spune că asta e o idee bună...
Știu, nu e vorba că ar fi o idee bună, îmi dau seama de asta.
Dar, știi, nu mai am opțiuni
și chiar cred că, dacă vorbim doar, totul va fi bine.
- Cât de cât. - Trebuie să te fac să vezi
că e greșit.
E greșit să mă sperii așa.
Trebuie să înțelegi. Știu că înțelegi.
Înțeleg, știu,
dar... nu am ajuns nicăieri cu terapia.
Chiar tu ai zis asta, nu? Și cred că știu de ce.
Vezi tu, nu puteam...
Nu puteam să-ți zic adevărul la tine în cabinet.
- Dar aici pot. - Nu.
Nu e bine pentru niciunul, Gene.
Trebuie să ne întoarcem în cabinetul meu și să lucrăm împreună
până nu scapă de sub control.
Sunt resturi de la Maruti, unul dintre preferatele mele.
Surprinzător de bune ca mic-dejun. Asta e chana palak.
Pune asta deasupra. E sabzi. Merge cu asta.
Pentru numele lui Dumnezeu, Gene!
Numele meu e...
De fapt, numele meu e Sam.
Scuze.
E important să mănânci.
Nu o să mănânc.
Gene... Sam!
Trebuie să mă asculți.
Ascult. Știu să ascult.
Înțeleg
că e supărător pentru tine.
M-am prins.
E puțin înfricoșător, dar ăsta e singurul mod prin care pot...
Am nevoie de ajutor. Vreau ajutor.
Îți cer ajutorul.
Ai zis că terapia nu va funcționa dacă nu sunt sincer.
- Știu că ai dreptate, deci... - Nu. Nu înțelegi.
Nu cred că știi ce îmi faci.
Realizez că îți va trebui puțin timp să te obișnuiești.
Orice te preocupă, putem discuta, dar nu aici.
- Nu așa. - Am probleme mai mari
decât ceilalți pacienți.
Am o pornire nestăpânită...
de a omorî oameni.
O pornire nestăpânită?
Da, o fac.
- Sam... - Nu doar o dată sau de două ori.
Din când în când, pur și simplu...
o fac.
Și asta continuă de când... de mult timp.
Și știu că sunt distrus.
Am citit toate cărțile,
aproape totul despre oameni ca mine,
oameni care fac treaba asta, și nu pot...
Vreau să mă opresc.
Și încerc din răsputeri.
Încerc din răsputeri chiar acum, dar e un tip
și vreau doar să... De luni de zile...
Dar nu am făcut-o.
Fiindcă eu...
Fiindcă nu pot.
Mi-aș fi dorit să știi cum e să trăiești așa.
Nu e cum zice lumea. Nu? Ca ăla care...
Ai văzut Tăcerea mieilor?
Când e ca un robot? Nu e așa.
Gene!
- Sam! - Sam.
Desfă lanțul!
O să plec de aici și o să mă întorc la cabinetul meu.
Nu, am încercat asta deja. Nu a mers fără ca eu să-ți zic adevărul.
Va fi diferit acum că știu adevărul.
Vei veni la cabinetul meu două, trei zile pe săptămână.
Nu pot să te ajut așa. Asta va înrăutăți lucrurile.
- Lasă-mă să plec! - Va trebui să mă denunți.
Nu. Nu va trebui să te denunț.
Legal, etic, dacă nu-mi zici că vrei să comiți altă crimă,
pot lucra cu tine.
Tot ce mi-ai spus până acum e confidențial.
Voi comite altă crimă.
Știu că nu sunt normal. Dar nu simt că sunt nebun.
Nu sunt...
Știu că trebuie să se termine, nu? Să ia sfârșit.
Nu știu cum.
Nu asta e calea.
Ei bine...
Îmi pare rău.
Serios, ești cel mai bun.
Am văzut trei terapeuți evrei diferiți.
Te-am ales pe tine.
Subtitrarea: Cristina Bogza