Rose!
- Vem skickade hem agenterna? - Hawkins gjorde det.
Hawkins har tidigare varit Campbells FBI-kontakt.
Har FBI:s ställföreträdande chef mördats?
DETTA HAR HÄNT
Jag sätter Ramirez på det och skickar en ersättare. Erik Monks.
Varför bevakar en som räddat presidenten vicepresidentens dotter?
Det är nog deras sätt att mjukstarta en gubbe.
Släpp mig!
- Vad fan? - Jag tabbade mig.
Du räddade presidentens liv, men jag tolererar inga misstag.
- Letar du efter nåt? - Tabletter.
Du är missbrukare och blev tvångsinlagd på rehab.
Om inte du var chefens f.d. partner, skulle du aldrig ha fått det här jobbet.
Men just nu är jag drogfri. Jag testar mig två gånger i veckan.
Vad gillar du mest?
- Ingen får veta nåt. - Jag kan skaka av mig agenterna.
- VI MÅSTE SKYNDA OSS PÅ MED HENNE - HON ÄR NÄRA NU
Jag hörde moster säga att Vita huset är opålitligt.
- När är det här över? - Snart.
Vicepresidenten.
-Är hon där inne? - Ja.
Hej, älskling.
En kvinna satt där i timmar och tittade ut genom fönstret och pratade med sig själv.
Hon är agent.
- Hur vet du det? - Jag känner henne.
Det är ingen terrorattack längre. Det är ett mordförsök.
United States Secret Service är landets främsta polisorgan.
Vi är den bästa säkerhetsorganisationen som nånsin har funnits.
Vårt mål är att aldrig misslyckas med ett uppdrag,
och därför förväntar vi oss alltid fullkomlighet.
Inga misstag.
Den agent som begår ett misstag förändrar hela organisationens historia.
Alla ni som har samlats här idag
har visat er redo att anta den uppgiften,
och att ni förtjänar tillit
och förtroende.
Med stolthet hälsar jag framtiden för Secret Service välkommen.
Gratulerar.
Ställ er upp och avlägg er ed.
Bra jobbat.
Du kunde ha sagt att du skulle komma.
Och missa din blick?
Jag lyckades till slut komma från jobbet. Din pappa försökte också, men...
- Säg du vad du tänker. - Jag trodde inte att du skulle komma.
Inte efter vårt senaste samtal. Du tror ju inte på det här.
Varför skulle jag vilja att min dotter riskerar livet
för ett land som struntar i henne?
- Jag ser det inte så. - Jag vet det.
Men jag behöver inte tro på jobbet för att tro på dig.
Om det finns nån som är envis nog att förändra världen till det bättre,
så är det min dotter.
Men lova mig att du har på dig nåt annat på thanksgiving.
Du ser ut att komma med en häktningsorder.
Mamma.
Du kommer att ge min moster Deborah en hjärtattack.
Det är noterat.
Jag är glad att du kom.
Jag är så stolt över dig.
Det är din pappa också.
De har tur som har dig.
Jag hoppas att de förstår det.
Snart gör de det.
Det är en chans att studera mästarna där de själva verkade.
Du åker absolut inte till Italien istället för att utbilda dig.
Men det är okej att missa lektioner för att vara en pappfigur på politiska möten?
Det gäller en termin, och det är utbildning.
En termin konst. Det är inte utbildning.
Det är elitistiskt och det ser inte bra ut.
Tänk på hur dina beslut påverkar familjen.
Menar du dig då?
Jag skickar schemat för nästa vecka. Maddie följer med mig till Wisconsin då.
Ja, sir.
- Där är han! - Vicepresidenten! Får jag ta en bild?
Hej! Släpp fram honom.
Kom hit, Maddie.
Jag är ett stort fan.
Vem först?
Tänk att han är här!
- Finns det nåt jag kan göra? - Nej.
Vi kan säga att du har en tenta eller så och inte kan vara borta.
Nej, jag åker.
Som vanligt.
- Jag förstår inte hur du står ut. - Med vadå?
Att le hela tiden, alla kramar.
Det är jobbigt den första sekunden.
Men sen värms jag upp.
Jag trivs med det.
- Som ett slags uppträdande? - Nej, det blir på riktigt för mig.
Det låter rubbat, men...
...jag gillar lögnen.
Jag önskar jag var den personen jämt.
Arrington, en FBI-agent från Vita huset söker dig.
- Angående vadå? - Det säger han enbart till dig.
Okej, var redo.
- Jag borde nog gå. - Jag ska förbereda mig för lektionen ändå.
Jag kommer om 20 min. Jeff väntar utanför.
Agent Arrington. Tack för att du tar dig tid.
Ingen fara. Peter, va?
Vi spelade basket med presidenten.
- Du var den som blockade henne. - Och jag trodde att du skulle gripa mig.
Kan vi tala ostört?
- Ja, men jag har bara tio minuter. - Okej.
Jag jobbar med en utredning
och skulle vilja veta mer om personskyddet den 27 april i fjol.
- Vad hände då? - Tunnelbanan sprängdes.
- Kan du berätta vem du bevakade då? - Inte utan en officiell förfrågan.
Var det Maddie Redfield?
- Vem är du nu igen? - Rose.
Varken FBI-agent eller basketspelare.
Vi jobbar för Diane Farr. Du får gärna kontakta henne.
Om det var Maddie du skyddade den dagen, så kan hon vara i fara.
- Av vilket slag? - Vi har inga detaljer just nu.
Vi tror att nån försökte döda henne. Säg om hon var där, så kan vi hjälpa dig.
Jag kan inte lämna information till en annan byrå eller en civilperson.
Det vet du. Stabschefen också.
- Jag vet att det låter konstigt. - Jag måste anmäla det här samtalet.
Jag vet.
Jag ska höra efter och berättar mer om jag får.
Tack.
Du ska få mitt nummer.
Jag kan försäkra dig om att Maddie Redfield är säker.
Det fick jag höra när jag tvingades ut från mitt hotellrum av ett par mördare.
Strunt samma.
- Berättar du var biblioteket ligger? - Visst.
Ta vänster förbi studenthemmen så kommer ni dit.
Tack.
- Ha en bra dag. - Tack.
- Biblioteket? - Jag tänker bättre där.
Jag hängde ofta där när det var dåligt hemma.
Jag ville snarare fly till än från en plats i slutändan.
Jag ville läsa mig in på Stanford.
- Gick du på Stanford? - Nej.
De jävlarna nekade mig.
Jag började på ett community college och bytte sen till Berkeley.
Senare anställde jag Stanford-studenter att köpa kaffe åt mig i företaget.
- Saknar du att bestämma? - Vem påstår att jag inte bestämmer nu?
Om Arrington bekräftar vem måltavlan var, är vi ett steg närmare lösningen.
- Ponera att det var Maddie Redfield. - Ja.
Då är nån villig att förstöra ett helt kvarter för att döda henne.
Hårddisken säger oss inte vem som ligger bakom det.
Så vi måste hur som helst börja se saken ur en annan synvinkel.
Vi vet hur mördaren ser ut nu, så vi kanske kan hitta honom.
Hur då?
Du vet bilden på mördarens ring? FBI sa att den var jugoslavisk.
Men där slutade också spåren. Tänk om vi missade nåt.
Vi kanske ska åka tillbaka och leta vidare.
Om det ändå fanns en plats med massor av böcker att leta på.
Vänta nu... Vad är det här?
- Nämnde han Diane Farr? - Ja, de jobbade för henne.
Okej.
Säg att Maddie inte har med saken att göra, men ingenting annat.
Ja, sir.
- Jag brukar... - Vi behöver prata.
Jag ringer upp dig.
Vad är det? Du verkar upprörd.
Varför frågar din telefonsvarare ut mina agenter i Georgetown?
Vad menar du?
Sutherland frågade min agent var Maddie Redfield befann sig i fjol.
- Varför då? - Säg det, du. Han säger sig jobba för dig.
- Jag vet inte vad han gör där. - Det låter inte så.
Hur låter det?
Som att du bedriver en utredning vid sidan om. Jag gillar inte det.
Kom så ska jag massera din rygg.
Och sen kan du dra åt helvete. Detta angår bara presidenten.
Om du har ett spår, måste du dela det med oss andra.
Vilka då?
Sist var Secret Service ute på hal is och FBI:s ställföreträdande chef död.
Ni övergav Rose Larkin på hotellet.
Det är konstigt att du precis har blivit uppmärksam.
Fy fan för dig.
Jag har bett Peter att luska i den här jävla röran.
Om inte du har nåt att dölja, förstår jag inte varför det angår dig.
Det angår mig eftersom Sutherland påstår att Maddie är i fara,
men det enda beviset han gav var ditt namn.
Presidenten och vicepresidenten är på väg. De vill veta varför Sutherland säger så.
Om jag vore du skulle jag hitta en förklaring... snabbt.
Numret du har ringt har ingen abonnent.
Det som liknar ringens sigill mest är Jugoslaviens kungahus familjevapen.
Huset upplöstes efter andra världskriget.
Han kunde ha köpt ringen på en pantbank.
Ja, men titta noga.
- De är inte helt lika. - Nej, inte helt.
Jag har tänkt på en annan sak.
När befrielsefronten anklagades för attentatet blev saken militär.
FBI slutade leta efter misstänkta. Fallet lades ner.
- Vems beslut var det? - Hawkins.
Kan vi hitta hans koppling till Vita huset? Ta oss in på hans dator?
Så nära kan jag inte komma den.
Han efterlämnade en änka. Vi kan prata med henne.
Okej. Gör det, du.
- Jag ser vad jag kan hitta om ringen. - Nej. Jag lämnar inte dig.
Vi är på ett bibliotek. Det värsta som händer här är förseningsavgifter.
Det finns folk och kameror här.
Jag klarar mig i ett par timmar.
Kan du snälla göra det senare? Följ med mig, så...
Det handlar om att spara tid. Vi börjar få ont om den.
Ja, okej.
Du ska få mitt nya nummer. Jag har fortfarande ditt.
Ring mig. Inte bara i en nödsituation.
- För att... - ...snacka?
Nej. Du vet vad jag menar.
- Skvallra? Skratta ihop? - Nej. Så att jag vet att du mår bra.
Och ring mig om du blir beskjuten. Jag kan ge dig några tips.
- Har du? Från Stanford? - Fan ta dem. De förtjänade inte mig.
Hallå?
- Sutherland? - Ja, det är jag.
Jag var inte med Maddie Redfield den dagen. Saken angår inte henne.
- Kan du berätta vem du skyddade? - Tyvärr. Jag får inte säga mer.
Annat får du ta den officiella vägen.
Om du vet mer om hotet mot Maddie, får du gärna berätta det nu.
Nej, inte om du inte var med henne på fiket. Då angår saken inte henne.
Vilket "fik"?
Säg det, du.
- Jag lägger på nu. - Säger namnet Fiskgjuse dig nåt?
Hej då.
Bra jobbat, allihop. Ha en bra dag. Vi ses imorgon.
Tack detsamma. Ses imorgon.
- Hur länge till jobbar du? - I cirka fyra timmar. Hur så?
Jag behöver nåt att ha på mig på Harpers utställning. Hjälper du mig?
Så ingen lektion i USA:s politiska utveckling?
Efter pappas besök i morse har jag fått nog av den.
Jag tror att jag behöver lite shoppingterapi istället.
Jag meddelar teamet.
Fem minuter. Sen har jag ett budgetmöte.
- Vad har hänt? - Tack för att presidenten tar sig tid.
Idag befann sig FBI-agenten Sutherland
på Georgetown Universitys campus tillsammans med civilpersonen Rose Larkin.
- Hon kanske låter bekant... - Jag vet vem hon är.
Vänta nu... Sutherland?
Vad gör han ute i fält med ett vittne i en FBI-utredning?
Han påstår sig utreda ett hot mot Maddie Redfield för Diane Farr.
Vad fan ska det betyda?
Med tanke på händelserna på hotellet och mordet på Hawkins,
bad jag den enda som jag kan lita på att bevaka Rose Larkin.
Det förklarar inte varför han utreder min dotter.
Jag vet inte varför. Han svarar inte när jag ringer.
Jag som trodde att det var hans jobb.
Har han rymt med vittnet?
Vi begränsar kommunikationen av säkerhetsskäl. De får inte spåras.
Vilken soppa.
Vill presidenten att Secret Service griper Sutherland?
Det låter överdrivet.
-Är Maddie i trygghet? - Ja.
Och vad vi hittills vet så har Maddie inte några kopplingar till utredningen
som Sutherland bedriver för Diane Farrs räkning.
- Men det vill jag fråga honom själv. - Jag också.
Peter är lojal. Han hör av sig. Jag vet mer senare idag.
- Presidenten... - Jag får be er att gå.
På en gång.
Då så.
- Vad är sanningen? - Han är nåt på spåren.
Hur vet du det?
Han och ms Larkin fortsätter utredningen som Campbells påbörjade.
- Hur ledde det dem till Maddie Redfield? - Jag vet inte.
Det duger inte.
De riskerar att dö.
- Se till att få dem hit. - Det ska bli.
Mrs Hawkins.
Jag heter Peter Sutherland och har jobbat med er make.
- Jag beklagar sorgen. - Just vad man tvunget måste säga.
Jag hoppades kunna ställa några frågor om en sak som jag och er make...
Vi utredde en sak innan han dog.
Tack.
- Jobbade du också för FBI? - Vi träffades så.
Var det frågan?
Nej. Hawkins och jag ingick i en grupp som utredde bombdådet...
Som jag sa till de andra: Jag vet ingenting.
Jamie fick inte prata om jobbet med mig.
Jag lämnade FBI för 20 år sen. Det fungerade inte med barnen.
Ni kanske har hört nåt som inte verkade viktigt.
Lämnade han nåt efter sig?
Vad tror ni händer när en FBI-chef mördas och ingen vet varför?
Jag ska visa er en sak.
Byrån grillade mig i två dagar. De tömde huset.
De har gått igenom alla hans dokument, hans skrivbord och hans böcker.
Hans dator också. Och min.
Varsågod.
Efter 30 års tjänstgöring behandlas han som en kriminell.
Jag vet hur det känns.
Det tror jag inte.
Jo, jag gör det.
FBI genomsökte mitt hus när jag var 16 för att de misstänkte pappa för nåt.
Det är lätt att tro att känslan försvinner om några dagar.
Men hur känns det månader efteråt när han fortfarande anklagas?
Jag bryr mig inte om vad andra tycker om min make.
- Jag känner honom. - Just som jag kände min pappa.
Men sen går åren.
Fem år.
Sex.
Sju.
Man får inga svar. Bara fler frågor.
Varför är alla så säkra på hans skuld när jag känner honom?
Precis.
Det kommer till en punkt då...
...tiden har gått, och man...
...frågar sig själv...
Tanken slår en:
"Tänk om de har rätt."
Inte sant?
Plötsligt är det inte längre så enkelt att försvara minnet av en bortgången.
Sanningen är...
...att man år efter år ställer sig själv frågan:
"Vad fan var det som hände?"
Jag vill inte att det händer nån annan.
Sutherland.
- Det slog mig när jag hörde namnet... - Ja.
Jag beklagar att ni var med om det.
Jo...
Er make är eventuellt skyldig. Han kan ha mördats av en kumpan.
Eller så kom han för nära sanningen.
Om man inte får svar på de frågorna, så blir det bara värre.
Klart att det är en källare.
HERALDIK: EN GUIDE
Om ni två jobbade ihop i Vita huset, borde ni veta mer om hans jobb än jag.
Tack.
Vem var min make för er?
Förlåt. Jag ljög förut.
Jag har jobbat med honom, men jag tror inte att han gillade mig.
Han ansåg att min pappa var en förrädare som fick vad han förtjänade.
Er make förtjänar likväl en chans att rentvå sitt namn.
- Hur angår det er? - Min skyddsperson är i fara.
Och det er make undersökte har med situationen att göra.
Jag vill bara skydda henne.
Jag ljög också förut.
SLÄKTEN PAVELIĆS VAPENSKÖLD
SLÄKTEN PAVELIĆ
PAVELIĆ KRITISERAR KRONPRINSEN
Jamie diskuterade uppdragen med mig.
Han bollade ofta idéer med mig och värdesatte min åsikt.
Han utredde bombdådet ett tag.
- Och han upptäckte vissa avvikelser. - Av vilken sort?
Han trodde att nån störde FBI:s utredning. Den information de hade gick inte ihop.
- Menar ni Omar Zadar och befrielsefronten? - Han avfärdade det.
Det var en bekännelse som kom ur tomma intet.
Byrån hade en lista över misstänkta, ingen med kopplingar till Zadar.
När Jamie gick igenom dokumentationen,
fann han bevis som pekade ut en offentligt upphandlad leverantör
vid namn Turn Lake Industries.
- Hört talas om dem? - Nej.
Dagen då Jamie försvann träffade han dem i hemlighet.
Jag vet inte exakt vem, men det verkade vara vd:n.
Han var nervös. Som om han kände sig utsatt.
Sa han nåt mer?
Nej.
Han åkte bara till jobbet...
...och kom aldrig hem igen.
PAVELIĆ FÖRSVUNNEN
POLISEN SÖKER PERSON...
...INBLANDAD I PAVELIĆS FÖRSVINNANDE
Åh, herregud.
Har ni nämnt det här för fler agenter?
Nej. Jamie visste inte vem han kunde lita på.
Och det skulle inte se bra ut för honom att han diskuterade jobbet med mig.
Men det var så vi gjorde.
Vi berättade allt.
Jamie kände Campbells.
Han var deras kontakt när han jobbade med kontraspionage.
Han tog mordet på dem personligt.
Han grät den dagen.
Jag vet inte vad det har med Turn Lake och bombdådet att göra,
men Jamie var på god väg att upptäcka det.
Tack.
Tack för allt.
Bara...
...det är värt nåt.
Vad är det?
Hon kommer hit ikväll.
Hon har verkligen fallit för dig.
- Tror du att hon kan bli av med agenterna? - Hon har lyckats förut.
Vad bra.
- Vad är det? - Det känns inte bra att manipulera henne.
- Hon har en fin insida. - Hon kan hjälpa oss att förändra världen.
Så sa du.
Övertyga henne, just som du övertygade mig.
Hördu.
Det är för allas bästa.
Hon kommer att förstå varför vi var tvungna att vara diskreta.
Varför vi gör så här.
Le.
Alla månaders hårda arbete håller på att löna sig.
Jag måste se dig när du fyller den. Labbet är noga med det.
Just det. Ursäkta.
- Kan du ta ett steg tillbaka? - Ja. Självklart.
Jag har alltid velat jobba i Vita huset.
Tack för insatsen.
Du sökte mig?
Arringtons rapport från baren.
Har du nåt att lägga till?
Hon utelämnade visst ingenting.
Verkar nåt vara fel?
Nej.
Hårt men rättvist.
Jag är inte den enda som får rapporten.
Nu ska jag skälla ut dig och du intyga att det aldrig ska upprepas.
- Jag skippar gärna det. - Min arbetsförmåga...
Nej, vad fan.
- Jag är orolig för dig. - Jag mår bra. Men jag...
- ...anpassar mig. - Bra.
Vad är din åsikt om Arrington?
Hon är ung.
- Och då är vi...? - Ung men skarp.
Hon gör saker och ting på sitt vis.
- Hur då? - De är som två kompisar.
Jag skulle inte arbeta så, men det kanske är en generationsfråga?
-Är det ett problem? - Nej.
Inte än.
- Maddie? - Kom in.
- Har du ett duschdraperi på dig? - Retur?
Jag vet inte vad jag ska ha på mig.
- Vad sägs om den här? - Jag vet inte om jag kan bära upp den.
Vänta.
Kan det vara så att du vill imponera på en kille på konstutställningen?
- Jag har ingen aning om vad du menar. - Visst...
Vad heter han?
Han heter...
Håll käften.
Okej. Säg inget. Jag tar reda på vad jag behöver vid bakgrundskontrollen.
Okej.
- Vad tycks? - Ja, den där blir perfekt.
Chelsea Arrington, certifierad shoppingterapeut.
Men jag har inget att bära runt halsen.
Det löser jag.
Vad fint det är.
Mormor gav det till mamma när hon var liten.
När hon gifte sig med pappa fick de det svårt.
Hon pantsatte det för att kunna bo kvar.
Pappa jobbade dubbla skift de följande två åren
och köpte tillbaka det inför deras årsdag.
Mamma gav mig det när jag var sju som en påminnelse om att aldrig ge upp.
Allt blir bra till slut.
- Inte en chans att jag lånar det nu. - Det är bara för en kväll.
Jag förtjänar inte en vän som du.
Vet du vad mamma också sa? Att man förtjänar det man uttrycker.
Peter!
- Hej. - Allt bra?
Ja. Jag trodde först att jag var förföljd, men...
- Av vem? - Det var bara några hånglande studenter.
Men jag är glad att du är tillbaka.
Fick du veta nåt?
Ja. Tydligen kände Hawkins din familj från FBI-tiden.
På hans fru lät det som att de stod varandra nära.
Han mördades nog för att han nystade i morden.
- Så det var inte han. - Troligen inte.
Dagen han mördades träffade han en höjdare från Turn Lake Industries.
Kolla här.
- Det är han. - Han nämns inte vid namn.
Men han misstänks för att vara inblandad i en Andrej Pavelićs försvinnande.
Han var medlem i en kungafamilj. Du ska få se vapenskölden.
- Samma som på ringen. - Ja.
Innan Pavelić försvann
kritiserade han en leverantör till det amerikanska försvaret
för att ha utfört hemliga uppdrag i Balkan.
- Gissa vem den leverantören är? - Turn Lake Industries.
Exakt.
De har nåt med mordet på min familj att göra.
Möjligtvis. Se om du hittar mer.
Jag ringer Farr.
- Farr. - Peter här.
Vi vet mer om mördarna.
Jag vet inte varför i helvete du trakasserar Secret Service,
men det kokar här.
Vi trodde att Maddie var i fara.
Men det var en återvändsgränd.
Jag tror att de har den pusselbit som saknas.
Och vi har upptäckt mer. Hört talas om Turn Lake Industries?
- Säkerhetsföretaget? - Ja, precis.
De samarbetar med Pentagon och verkar globalt. Hur så?
Vi tror att de som mördade Campbells kommer därifrån.
- Vad har du för bevis? - Goda nog att utreda saken.
Ta med allt. Presidenten måste få veta.
- Du och Rose måste komma hit ögonaböj. - Uppfattat.
- Rose, vi måste gå. - Jag har hittat nåt.
Vad är det där?
FEC:s offentliga databas över kampanjbidrag.
- Vi söker en förrädare i Vita huset. - Ja.
Följ bara pengarna så hittar man medbrottslingarna...
Och Turn Lake har donerat stora summor till...
Vicepresident Redfield.
- Stämmer det? -Äntligen hajar du.
Du sa att Hawkins träffade en höjdare, va?
Ja.
Vd:n heter Gordon Wick.
- Jag känner inte till honom. - Vicepresidenten kanske gör det.
Ja, jävlar. Om han gör.
Sedan lång tid tillbaka. Evenemang, konferenser, tankesmedjor.
- Vi har hittat honom. - Skriv ut det. Travers måste få se det.
- Vill presidenten träffa oss? -Äntligen hajar du.
Du borde försöka vila.
Du lovade mig inga fler motell.
Jag visste inte att det innebar en parkeringsplats.
- Jag saknar baden. - Jag också.
Men vi stannar inte här länge.
Sov nu.
Motellet hade åtminstone tv.
Ännu större skäl för dig att sova.
Jaja.
Vi borde ha behållit barnet.
I Wisconsin.
Det var bara rekvisita.
Jag vet.
Men tänk...
...om vi behöll henne.
- Vill du ha barnet nu? - Inte det barnet.
Vi kanske kan sno ett annat barn.
- Varför då? - Så att vi får ett barn. Lyssnar du ens?
Nej, jag försöker vila.
Jag vilar.
När vi träffades sa du att jobbet vore enklare med en kvinna.
Man lägger inte märke till ett par.
Och när vi hade barnet, fick vi komma hem till den där kvinnan.
Tänk om vi vore en riktig familj.
Vi kan inte ha barn.
Ett barn är irriterande, och det skulle inte överleva vår livsstil.
Okej.
Vi får inga fler uppdrag om vi skaffar barn.
- Och vad ska du göra...? - Okej!
Jag menade inte just nu.
Men kanske senare. Avfärda inte idén.
Jag avfärdar den. Det är uteslutet.
- Monks, får jag prata med dig? - Ja.
Är allt som det ska?
Jag jobbar under konstutställningen. Du får ledigt.
Okej.
- Gör det nåt? - Nej.
Nej, men...
Jag undrar hur länge du ska sura och när du ger mig en ny chans.
- Sura? - Precis.
Jag tänker på skyddspersonen.
Jag vill vara där ikväll, och då måste nån avstå. Du är nyast.
Du är också den enda som klantat sig i en högrisksituation.
Anser du att baren var en högrisksituation?
- Ja, jobbet är ett skämt... - Det sa jag inte.
Alla andra tycker det.
Varför ser man aldrig nån som jag i en ledarroll? Vi får inte de jobben.
För dig är det här rehab, men för mig är det avgörande.
Allt vi gör kopplas till mig som person.
Ett misstag och min karriär är över. Det borde du förstå.
Ja, och det gör jag.
Förlåt.
Jag vet att jag verkade lite gammalmodig i början,
men jag förstår att det är du som bestämmer, och jag respekterar det.
Jag vill att du lyckas.
Vill du?
Lär dig då att lyda order.
Det handlar inte ens om barhändelsen. Maddie hade en jobbig morgon.
Jag finns där när hon behöver mig. Du jobbar inte så, men det är mitt val.
Förresten, om inte jag vore villig att ge dig en andra chans,
skulle du inte vara här.
Hur bra tjänar shoppingterapeuter? Jag borde be om högre lön.
Du var väl ledig ikväll?
Ja, men jag antog att du känner dig mer bekväm med mig.
Nej, du tar alltid hand om mig. Du förtjänar en ledig kväll.
Jag gillar konst, och vem vet när du behöver mer råd kring agentmode?
Har du larmet?
Ja, mamma.
- Där är hon. - Okej.
Harper.
- Hej! - Hej!
- Grattis. - Tack så mycket.
- Ja. Jag kommer strax. - Okej.
- Jag går på toa. - Okej.
Toalettpaus.
Uppfattat.
Du kan gå in.
Där är de.
GPS-SPÅRNING
Det var på tiden.
Då kör vi.
Maddie? Allt bra?
Maddie?
Det är fan inte sant.
FÖRLÅT, JAG KOMMER SNART
Almora kunde inte ens formulera en mening till sitt försvar den kvällen.
Han skulle ha blött tequila om han hade blivit knivhuggen.
- Kan chefen inte hantera alkohol? - Men han kunde hålla flaskan i handen.
Det kunde han. Strunt samma.
Sensmoralen i historien är att inte mucka gräl med Secret Service.
- Arrington skulle aldrig tolerera det. - Det har du rätt i.
Och det är lika bra.
Grävling är försvunnen.
Får jag låna telefonen? Jag har visst gått vilse.
Vad fin du är.
- Säkert att du inte blev förföljd? - Absolut.
Och jag kan absolut stanna några dagar här.
- Hur lång tid har vi? - Ett par timmar.
Om det tar längre tid än så, har vi snart en nationell kris.
- Middagen är snart klar. -Är det så?
Och om jag... vill gå rakt på desserten?
Jag tycker att vi pratar först.
Jag tycker att vi gör det sen.
Hon tog sig ut från galleriet genom ett fönster.
Hon kan ha fått skjuts.
Eli och David, spärra av området med polisen när de är här.
Sex kvarter. Utöka därefter. Var beredda på att hon kan larma.
Uppfattat.
Jeff, granska övervakningskamerorna i området och hör av dig var tionde minut.
Vad ska jag göra?
Jag har missat nåt. Det var planerat.
Hon klädde sig som om hon skulle på dejt.
-Är det ovanligt? - Nej, hon har varit på dejter förut.
Hon är alltid öppen med sina känslor.
Var nåt annorlunda ikväll? Skulle hon träffa nån där?
Det är det jag inte förstår. Varför dölja det?
Har du reagerat på nåt särskilt med konstläraren?
Hur så?
Igår la jag märke till att det var nåt mellan de två.
Jag tänkte inte mer på det, men...
Man döljer sånt som man tror att andra inte skulle uppskatta.
Fan också.
Fråga efter hans adress. Jag kör.
Det är okej.
Jag vill.
Du, jag ville prata med dig om en sak.
Men gud!
Vad gör du? Jag skulle ju säga till.
- Vet du vem han är? - Jag kan förklara.
Du behöver inte tvinga henne. Hon berättar vad vi vill veta.
- Jag vill nåt annat. - Varför då?
Var inte ledsen. Han utnyttjade dig för klimatets skull.
Jag vill ha nåt mycket viktigare.
Nej!
Vänta här. Jag kollar på baksidan.
Nödläge!
Maddie?
Klart.
Undertexter: Viktor Hessel