‎Rose!
‎- Ai aflat cine a retras paza? ‎- Hawkins a retras echipa.
‎Hawkins se ocupa de soții Campbell la FBI?
‎L-au ucis ‎pe directorul adjunct al FBI-ului?
‎DIN EPISOADELE ANTERIOARE...
‎- Îl iau pe Ramirez. ‎- Schimb turele...
‎Trimit un alt om. Erik Monks.
‎Îl salvezi pe președinte ‎și păzești fiica vicepreședintelui?
‎Așa vor să-i ușureze revenirea ‎unui moșuleț.
‎Dă-mi drumul!
‎- Ce ai făcut? ‎- Am alunecat.
‎Nu-mi pasă câți președinți ai salvat, ‎noi nu o dăm în bară.
‎- Te ajut să găsești ceva? ‎- Pastile.
‎Erai dependent, ai stat la dezintoxicare
‎și, dacă n-ai fi ‎fostul partener al șefului,
‎nu te mai primeau înapoi.
‎E adevărat, dar am renunțat. ‎O arăt prin două teste săptămânale.
‎Ce-ți place cel mai mult?
‎Să nu afle nimeni!
‎Pot scăpa de pază. Am mai făcut-o.
‎- SĂ NE GRĂBIM CU EA! ‎- AZI A MERS BINE. E GATA.
‎După mătușa mea, ‎cineva de la Casa Albă nu e de încredere.
‎- Când se va termina? ‎- Curând.
‎Bună dimineața!
‎- E înăuntru? ‎- Da.
‎Bună, scumpo!
‎O femeie a stat cinci ore la cafenea, ‎s-a uitat pe geam și a vorbit singură.
‎- E de la Serviciul Secret. ‎- De unde știi?
‎O cunosc.
‎Nu mai e un atac terorist, ‎e o tentativă de asasinat.
‎Serviciul Secret e cea mai importantă ‎agenție de aplicare a legii a SUA.
‎ÎN URMĂ CU PATRU ANI
‎E cea mai competentă agenție de protecție ‎care a existat.
‎Noi nu putem da greș în nicio misiune,
‎ceea ce înseamnă ‎că vrem ca totul să fie perfect.
‎Fără greșeli.
‎În Serviciul Secret, ‎o greșeală poate schimba cursul istoriei.
‎Din fericire, toți cei care au urcat azi ‎înaintea mea aici
‎au dovedit că sunt foarte capabili,
‎că sunt oameni demni de încredere,
‎pe care te poți baza.
‎E o onoare pentru mine să urez bun-venit
‎viitorilor agenți ‎ai Serviciului Secret al SUA.
‎Felicitări!
‎Ridicați-vă, vă rog, pentru jurământ!
‎Bravo!
‎- Puteai să-mi scrii un mesaj că vii. ‎- Și să ratez privirea asta?
‎Am scăpat de la lucru în ultima clipă. ‎Și tatăl tău a încercat să vină, dar...
‎Hai, spune ce gândești!
‎Sincer, după ultima noastră conversație, ‎nu credeam că o să vii.
‎Tu nu crezi în toate astea.
‎De ce aș vrea să-ți riști viața ‎pentru o țară căreia nu-i pasă de tine?
‎- Eu nu văd lucrurile așa. ‎- Știu.
‎Eu nu trebuie să cred în toate astea ‎ca să cred în tine.
‎Dacă există cineva destul de încăpățânat ‎încât să schimbe lumea în bine,
‎e fiica mea.
‎Promite-mi doar că nu vei purta ‎acest costum de Ziua Recunoștinței!
‎Dai impresia că vei aresta pe cineva.
‎Mamă!
‎Ce? O să-i provoci un infarct ‎mătușii Deborah.
‎Am notat.
‎Mă bucur că ai venit.
‎Sunt foarte mândră de tine.
‎Și tatăl tău e mândru.
‎Au noroc că lucrezi pentru ei.
‎Sper să-și dea seama.
‎O vor face.
‎Voi putea studia maeștrii ‎acolo unde și-au creat opera.
‎Sub nicio formă nu pleci în Italia ‎în loc să te concentrezi la studii.
‎Dar pot lipsi de la cursuri ca să fac ‎pe mascota la mitinguri electorale?
‎E doar un semestru. Merg să studiez.
‎Studiezi doar artă, nu ceva serios.
‎E o chestie elitistă, ‎pentru privilegiați. Dă prost.
‎Gândește-te cum se reflectă ‎asupra familiei!
‎Adică asupra ta?
‎Vei primi noul program.
‎Maddie vine cu mine în Wisconsin. ‎Susținem campania lui Turner.
‎Da, dle.
‎- Uite-l! ‎- Dle vicepreședinte, putem face o poză?
‎Salutare! E în regulă, lasă-l să treacă!
‎Maddie, vino aici!
‎Vă admir, dle vicepreședinte.
‎Cine e primul?
‎Nu-mi vine să cred că e aici!
‎- Pot să te ajut? ‎- Nu.
‎Poate găsim o scuză. ‎Zicem că ai examen și nu poți pleca.
‎Nu, o să merg.
‎Ca întotdeauna.
‎Nu știu cum reușești.
‎La ce te referi?
‎Păi... Zâmbetele și îmbrățișările.
‎Prima secundă e cea mai grea.
‎Apoi mă încălzesc.
‎Îmi intru în mână.
‎Ca într-un rol?
‎Nu, devine real pentru mine.
‎Pare o nebunie, dar...
‎Îmi place imaginea lui falsă.
‎Aș vrea să se comporte așa mereu.
‎Arrington, un agent FBI ‎de la Casa Albă vrea să vorbiți.
‎- Despre ce? ‎- Spune că poate vorbi doar cu tine.
‎Bine. Fiți pe fază!
‎- Merg să văd despre ce e vorba. ‎- Eu mă pregătesc pentru curs.
‎Vin în 20 de minute. Jeff e pe hol.
‎Arrington, mulțumim ‎că ți-ai făcut timp pentru noi.
‎Cu plăcere. Peter, nu?
‎Da, am jucat baschet cu dna președinte.
‎- Tu ești cel care a blocat-o dur. ‎- Am crezut că mă vei aresta pe loc.
‎Putem discuta undeva?
‎- Am doar zece minute. Facem o plimbare. ‎- Super!
‎Investighez ceva și speram ‎să aflu mai multe despre munca ta
‎din data de 27 aprilie anul trecut.
‎- Nu-mi spune nimic. ‎- E ziua atacului de la metrou.
‎- Poți dezvălui pe cine protejai? ‎- Unui agent FBI? Dacă faci o cerere.
‎Era Maddie Redfield?
‎- Tu cine ești? ‎- Rose.
‎Nu sunt în FBI și nu joc nici baschet.
‎Avem o misiune specială de la Diane Farr. ‎Poți verifica.
‎Dacă o protejai pe Maddie, ‎credem că ar putea fi în pericol.
‎Ce fel de pericol?
‎Nu știm mai mult. E posibil să fi fost ‎ținta unui asasinat în ziua aceea.
‎Dacă ne spui dacă era acolo, ‎te-am putea ajuta.
‎Nu pot da altor agenții sau unui civil ‎informații ale Serviciului Secret.
‎Știi bine. Și șefa de cabinet știe.
‎Știu că e ciudat, dar...
‎Știi că trebuie să raportez ‎ce am discutat.
‎- Da. ‎- Voi vorbi cu superiorii mei.
‎- Dacă mă autorizează, îți dau informații. ‎- Mersi!
‎Îți dau numărul meu.
‎Te asigur că Maddie e în siguranță ‎sub protecția noastră.
‎Așa mi-au zis și mie înainte să fug ‎în halat de la hotel, alergată de asasini.
‎Nu contează.
‎- Ne arăți unde e biblioteca? ‎- Sigur.
‎La stânga, apoi treceți de câteva cămine ‎și va fi chiar în față.
‎Mulțumim.
‎- O zi bună! ‎- Mersi!
‎- Biblioteca? ‎- Gândesc mai bine în biblioteci.
‎Fugeam la bibliotecă ‎când era nasol acasă.
‎După un timp, ‎mă interesa mai mult să evadez acolo
‎decât să scap de acasă.
‎Credeam că ajung la Stanford ‎dacă citesc destul.
‎- Ai fost la Stanford? ‎- Nu.
‎M-au respins nemernicii. M-am transferat ‎la Berkeley de la un colegiu comunitar.
‎La compania mea, îmi aduceau cafeaua ‎absolvenți de la Stanford.
‎Ți-e dor să fii tu șefă?
‎Cine spune că acum nu sunt?
‎Dacă Arrington confirmă cine era ținta, ‎ne apropiem de dezlegarea misterului.
‎- Să presupunem că era Maddie Redfield. ‎- Da.
‎Cineva de la Casa Albă era dispus ‎să distrugă tot cartierul ca să o ucidă.
‎Hardul nu ne spune ‎cine e responsabil sau ce scop are.
‎Oricum, trebuie să încercăm ‎să analizăm totul din alt unghi.
‎Acum, că am văzut fața criminalului, ‎poate găsim o cale să-l identificăm.
‎Cum?
‎Cu poza cu inelul criminalului.
‎FBI-ul a stabilit că e iugoslav,
‎dar asta e tot ce am aflat...
‎Poate ne scapă ceva. ‎Mai facem săpături, poate aflăm ceva.
‎Dacă ar exista un loc plin de cărți ‎unde am putea face săpături...
‎Stai puțin, ce e asta?
‎A menționat-o pe Diana Farr?
‎Da. A zis că are o misiune specială.
‎Bine.
‎Spune-i că Maddie nu e implicată! ‎Atât, fără alte comentarii.
‎Da, dle.
‎- Zi-mi ce vrei... ‎- Avem de vorbit.
‎Te sun eu înapoi.
‎Ce e, Ben? Pari supărat.
‎De ce e dispecerul tău la Georgetown, ‎interogându-mi agenții?
‎Despre ce vorbești?
‎A întrebat-o pe agenta mea ‎unde era Maddie Redfield anul trecut.
‎- De ce? ‎- Spune-mi tu!
‎- Zice că tu l-ai trimis în misiune. ‎- Nu știu ce caută acolo.
‎- Nu așa pare. ‎- Cum pare?
‎Pare că faci o anchetă neautorizată, ‎ceea ce mă face să mă simt inconfortabil.
‎Vino aici să-ți fac un masaj!
‎Și apoi dispari! Nu e treaba ta, ‎ci a doamnei președinte.
‎Dacă ai o pistă nouă, ‎trebuie să ne pui și pe noi la curent.
‎Care noi?
‎Din câte știu, ‎Serviciul Secret e infiltrat
‎și directorul adjunct al FBI-ului a murit.
‎Oamenii tăi au abandonat-o ‎pe Rose Larkin la hotel.
‎Abia acum ai început să fii atent? ‎Ce convenabil!
‎Du-te naibii!
‎L-am pus pe Peter să afle ce poate ‎despre tot acest dezastru.
‎Dacă nu e ceva ce nu vrei să descopere, ‎nu văd de ce te privește.
‎Mă privește fiindcă a sugerat ‎că cineva vrea să-i facă rău lui Maddie,
‎oferind ca justificare doar numele tău.
‎Președinta și vicepreședintele vin acum. ‎Vor întreba care e treaba cu Sutherland.
‎În locul tău, aș găsi o explicație...
‎urgent.
‎Ne pare rău, ‎numărul apelat nu mai este alocat.
‎Sigiliul de pe inel ‎aduce cu blazonul Regatului Iugoslaviei,
‎care a dispărut ‎după al Doilea Război Mondial.
‎Ar fi putut lua inelul ‎de la o casă de amanet.
‎Da, dar uită-te mai bine!
‎- Nu sunt identice. ‎- Da, testul a fost neconcludent.
‎Mă mai pune ceva pe gânduri.
‎Când au crezut că era mâna FPI, ‎a devenit o operațiune militară.
‎FBI-ul nu a mai căutat suspecți ‎și au renunțat la anchetă.
‎- Cine a decis? ‎- Hawkins.
‎Putem lega cumva decizia lui de Casa Albă?
‎- Putem intra pe laptopul lui? ‎- Nu am cum.
‎Era căsătorit. Putem vorbi cu văduva lui.
‎Bine. Du-te să o cauți!
‎- Eu încerc să găsesc ceva despre inel. ‎- Nu, rămânem împreună.
‎E o bibliotecă. Singurul pericol ‎care te paște e taxa de întârziere.
‎Sunt oameni, camere de supraveghere...
‎Nu pățesc nimic câteva ore.
‎Te rog, ocupă-te mai târziu! ‎Vino cu mine, iar apoi...
‎E vorba de gestionarea timpului, ‎nu de siguranța mea. Nu mai avem timp.
‎Bine.
‎Îți dau noul meu număr. ‎Eu îl am pe al tău, așa că...
‎Sună-mă!
‎- Și nu doar pentru urgențe, ci să... ‎- Să povestim?
‎Nu. Știi ce vreau să zic.
‎- Să bârfim? Să râdem? ‎- Nu, să știu că ești bine. Sună-mă!
‎Tu sună-mă dacă se trage în tine! ‎Îți pot da niște sfaturi.
‎- Serios? ‎- Da.
‎- Chestii învățate la Stanford? ‎- Dă-i naibii! Nu mă meritau.
‎Alo!
‎- Agent Sutherland? ‎- Da.
‎Îți pot zice că nu eram cu Maddie atunci. ‎Ancheta ta nu are nicio legătură cu ea.
‎Îmi poți spune pe cine păzeați?
‎E tot ce am voie să-ți spun.
‎Alte informații poți cere pe căi oficiale.
‎Dacă știi despre vreo amenințare ‎la adresa lui Maddie, spune-mi acum!
‎Nu, dacă nu erai cu ea la cafenea, ‎într-adevăr n-are nicio legătură cu ea.
‎Cum adică la cafenea?
‎Tu să-mi spui!
‎- Trebuie să închid. ‎- Îți spune ceva numele „Osprey”?
‎La revedere!
‎Bravo!
‎Să aveți o zi bună! Ne vedem mâine.
‎Mulțumim. Ne vedem mâine.
‎Cât mai ești în tură?
‎Cam patru ore. De ce?
‎Am nevoie de o rochie pentru expoziție. ‎Poate mă ajuți să aleg ceva.
‎Deci nu mergi ‎la cursul de politică americană?
‎După vizita tatălui meu, mi-a ajuns ‎cu politica americană pe ziua de azi.
‎Se impune niște terapie prin shopping.
‎Bine, anunț echipa.
‎Am cinci minute libere. ‎Urmează ședința pentru buget. Ce e?
‎Mulțumim că ați venit, dnă președinte.
‎Azi, agentul FBI Peter Sutherland ‎a sosit la Universitatea Georgetown
‎însoțit de un civil, un Rose Larkin.
‎- Dacă vă sună familiar... ‎- Știu cine e.
‎Sutherland? Ce caută pe teren ‎cu un martor-cheie dintr-o anchetă a FBI?
‎Zice că l-a trimis Diane Farr și că cineva ‎vrea s-o ucidă pe Maddie Redfield.
‎Vrei să ne explici, Diane?
‎După figura de la hotel ‎și după uciderea lui Hawkins,
‎l-am pus pe singurul în care am încredere ‎să o păzească pe Rose.
‎Asta nu explică de ce e în Georgetown ‎urmărind-o pe fiica mea.
‎Nu știu de ce e acolo. ‎Nu-mi răspunde la telefon.
‎Parcă slujba lui era ‎să răspundă la telefon.
‎Vrei să spui că a dispărut? Cu martorul?
‎Comunicăm rar din motive de siguranță. ‎Altfel, riscam să fie urmăriți.
‎Ce dezastru! Vreți ca Serviciul Secret ‎să-l prindă pe Sutherland la Georgetown?
‎E cam extrem.
‎- Maddie e în siguranță? ‎- Da.
‎Și, din câte știm, nu e nicio legătură ‎între Maddie și această anchetă
‎condusă de Sutherland ‎în numele lui Diane Farr.
‎- Dar aș prefera să-l întreb chiar eu. ‎- Și eu la fel.
‎Peter e loial, mă va contacta. ‎Voi ști mai multe diseară.
‎- Dnă președinte, nu cred... ‎- Lăsați-ne!
‎Acum!
‎Bine.
‎Ce se întâmplă?
‎- A descoperit ceva. ‎- De unde știi?
‎El și Rose continuă ‎munca soților Campbell.
‎- Duc la final ancheta Acțiunii de noapte. ‎- Așa au ajuns la Maddie Redfield?
‎- Cum? ‎- Nu știu.
‎Nu e mulțumitor. Își pun viața în pericol.
‎- Cheamă-i, înainte să fie prea târziu! ‎- Bine.
‎Doamnă Hawkins.
‎Mă numesc Peter Sutherland. ‎Am lucrat cu soțul dvs.
‎Condoleanțe!
‎E obligatoriu să spui asta, nu?
‎Speram să vă pun câteva întrebări ‎în legătură cu ceva ce eu și soțul dvs...
‎investigam înainte ca el să moară.
‎Mulțumesc.
‎- Ați lucrat la FBI? ‎- Așa ne-am cunoscut.
‎Asta voiai să mă întrebi?
‎Nu. Eu și dl director Hawkins
‎anchetam atentatul la metrou...
‎Le-am zis deja și celorlalți ‎că nu știu nimic.
‎Jamie nu putea discuta cu mine ‎despre munca lui.
‎Nu mai lucrez la FBI de 20 de ani.
‎Am renunțat după ce am făcut copii.
‎Poate ați auzit ‎ceva ce nu vi s-a părut important.
‎Poate a lăsat ceva ce pot analiza.
‎Ce crezi că se întâmplă când e ucis ‎directorul FBI-ului și nu se știe de ce?
‎Hai să-ți arăt ceva!
‎FBI-ul m-a interogat două zile.
‎Ne-au golit casa.
‎Au verificat deja toate dosarele,
‎biroul, cărțile,
‎calculatorul lui și calculatorul meu.
‎Te rog.
‎Și-a slujit țara timp de 30 de ani ‎și îl tratează ca pe un infractor.
‎- Da. Știu cum vă simțiți. ‎- N-ai cum să știi.
‎Ba da.
‎Când aveam 16 ani, îl suspectau pe tata ‎și ne-au percheziționat casa.
‎Înțeleg cât de ușor e să simțiți ‎că totul se va termina în câteva zile.
‎Dar cum va fi ‎peste câteva săptămâni sau luni,
‎când toți vă vor spune că e vinovat?
‎Nu mă interesează ‎părerile altora despre soțul meu.
‎- Îl cunosc. ‎- Da, cum îl cunoșteam și eu pe tata.
‎Apoi trec câțiva ani.
‎Cinci ani...
‎șase...
‎șapte.
‎Și nu se lămurește nimic, ‎apar doar întrebări.
‎De ce sunt toți atât de siguri ‎că e vinovat, când eu îl cunosc?
‎Da.
‎Și ajungi într-un punct în care...
‎a trecut destul timp,
‎iar tu...
‎începi să te întrebi...
‎începi să te gândești...
‎„Dacă au dreptate?”
‎Știți?
‎Dintr-odată, nu mai e așa ușor
‎să aperi reputația cuiva care nu mai e.
‎Fiindcă adevărul e...
‎că...
‎an după an, te întrebi...
‎„Ce naiba s-a întâmplat?”
‎Nu vreau să se întâmple și altcuiva.
‎Sutherland.
‎- Când ți-am auzit numele... ‎- Da.
‎Îmi pare rău că ai trecut prin asta.
‎Uitați...
‎Soțul dvs. ar putea fi vinovat. ‎Poate l-a ucis un complice.
‎Sau poate că l-au ucis ‎fiindcă era să descopere adevărul.
‎Dar, dacă aceste lucruri nu se lămuresc...
‎devine mult mai rău.
‎Bineînțeles că e o temniță.
‎GHID DE HERALDICĂ
‎Dacă ai lucrat cu Jamie la Casa Albă,
‎ar trebui să știi mai mult decât mine ‎despre munca lui.
‎Mulțumesc.
‎În ce relații erați?
‎Scuze, am mințit mai devreme.
‎Am lucrat cu soțul dvs., ‎dar nu mă plăcea prea mult.
‎Poate fiindcă credea că tata era ‎un trădător care și-a meritat soarta.
‎Însă tot merită o șansă ‎de a i se dovedi nevinovăția.
‎- Și tu ce obții? ‎- Femeia pe o protejez e în pericol.
‎Are legătură cu ancheta soțului dvs. ‎Vreau doar să reușesc să o apăr.
‎Și eu am mințit și mai devreme.
‎BLAZONUL FAMILIEI PAVELIĆ
‎FAMILIA PAVELIĆ
‎PAVELIĆ DENUNȚĂ COMPLOTUL MONARHIST
‎Jamie îmi vorbea despre munca lui.
‎Discuta mereu cu mine,
‎ținea la părerea mea.
‎A investigat o vreme ‎atentatul de la metrou.
‎- A observat ceva ciudat. ‎- Ce anume?
‎Credea că cineva a intervenit ‎în ancheta FBI-ului.
‎Datele pe care le aveau la dispoziție ‎nu se legau.
‎Vă referiți la Omar Zadar și la FPI?
‎A zis că era o făcătură. ‎Revendicarea a apărut practic din senin.
‎FBI-ul avea deja o listă de suspecți, ‎care nu aveau nicio legătură cu Zadar.
‎Jamie a analizat din nou dosarul
‎și a descoperit ceva care incrimina ‎o companie care are contracte cu guvernul,
‎Turn Lake Industries.
‎- Ai auzit de ei? ‎- Nu.
‎În ziua în care a dispărut, ‎Jamie avea o întâlnire secretă cu ei.
‎Nu știu exact cu cine. ‎Părea să fie directorul general.
‎Era foarte agitat.
‎- Părea afectat de ceva. ‎- A mai spus ceva?
‎Nu.
‎A plecat la serviciu...
‎și nu s-a mai întors.
‎PAVELIĆ, ‎PLECAT DIN ȚARĂ ȘI DISPĂRUT
‎SUSPECT ÎN DISPARIȚIA LUI PAVELIĆ
‎La naiba!
‎Nu le-ați zis și celorlalți agenți ‎când v-au pus întrebări?
‎Nu, Jamie nu știa ‎în cine putea avea încredere.
‎În plus, faptul că discuta cu mine ‎l-ar fi pus într-o lumină proastă.
‎Dar așa eram noi.
‎Împărțeam totul.
‎Jamie îi știa pe soții Campbell.
‎Când era în contraspionaj, se ocupa de ei.
‎Moartea lor l-a afectat personal.
‎A plâns în seara aceea.
‎Nu știu care era legătura cu Turn Lake ‎sau cu atentatul de la metrou,
‎dar Jamie era pe cale să descopere.
‎Mulțumesc.
‎Pentru tot.
‎Încearcă...
‎să nu fie în zadar.
‎Ce e?
‎Vine aici diseară.
‎S-a îndrăgostit de tine, nu?
‎- Poate scăpa de agenții de pază? ‎- Zice că a mai făcut-o.
‎Bun.
‎Ce e?
‎E incorect să o manipulez așa.
‎- Are un suflet bun. ‎- Dacă ne ajută, putem schimba lumea.
‎Sunt cuvintele tale.
‎O vei convinge, ‎așa cum m-ai convins și pe mine.
‎E pentru binele comun.
‎Când își va da seama, va înțelege ‎de ce am fost discreți și am procedat așa.
‎Zâmbește!
‎Munca noastră de luni întregi ‎e pe cale să dea roade.
‎Scuze, trebuie să văd cum îl umpli. ‎Cei de la laborator au insistat.
‎Greșeala mea.
‎- Te dai un pas înapoi? ‎- Da.
‎Sigur.
‎De când visez să lucrez la Casa Albă!
‎Mulțumesc pentru ajutor.
‎M-ați chemat?
‎Raportul lui Arrington de la bar.
‎Vrei să adaugi ceva?
‎Putea măcar să lase ceva imaginației.
‎E ceva inexact?
‎Nu.
‎E necruțător, dar corect.
‎Erik, nu sunt singurul ‎care primește raportul.
‎Acum ar trebui să te cert, ‎iar tu să-mi spui că nu se va repeta.
‎- Sărim peste prima parte? ‎- Dacă munca mea...
‎Dă-o naibii de muncă! ‎Eu pentru tine îmi fac griji.
‎Mă simt bine, dar...
‎- Încă mă acomodez. ‎- Bine.
‎Ce părere ai despre Arrington?
‎- E tânără. ‎- Și noi cum suntem?
‎E tânără și inteligentă. ‎Dar are o altă abordare.
‎- Ce fel de abordare? ‎- Par să fie prietene.
‎Eu nu aș proceda așa, ‎dar poate e o chestie de generație.
‎Crezi că e o problemă?
‎Nu.
‎Nu încă.
‎- Maddie? ‎- Intră!
‎- E o perdea de duș? ‎- O dau înapoi?
‎Tot nu pot decide ce să port.
‎Ce zici de asta?
‎Nu știam dacă mă prinde.
‎Așteaptă!
‎Nu cumva e vreun tip la expoziție ‎pe care încerci să-l impresionezi?
‎Nu știu despre ce vorbești.
‎Bine.
‎Cum îl cheamă?
‎Îl cheamă...
‎Taci!
‎Bine, fie. Nu-mi spune!
‎Voi afla tot ce trebuie ‎când o să-l verific.
‎Bine.
‎- Păreri? ‎- Da, cu asta trebuie să mergi.
‎Chelsea Arrington, consilier vestimentar.
‎Nu am nimic potrivit cu decolteul ăsta.
‎Am eu o soluție.
‎E superb.
‎Bunica i l-a dat mamei când era mică.
‎Când s-au căsătorit ai mei, ‎au avut dificultăți.
‎Mama l-a amanetat ca să nu piardă casa,
‎așa că tata a lucrat în două ture ‎următorii doi ani,
‎ca să îl poată răscumpăra ‎pentru aniversarea lor.
‎Mama mi l-a dat când aveam șapte ani,
‎să-mi amintească să nu renunț la speranță ‎fiindcă va fi mai bine.
‎- Acum nu-l mai pot împrumuta. ‎- E doar pentru o seară. E în regulă.
‎Nu merit o prietenă ca tine.
‎Știi ce mi-a mai spus mama?
‎Merităm ce spunem că merităm.
‎Peter!
‎- Bună! ‎- Ești bine?
‎Da. O clipă, am crezut ‎că mă urmărește cineva, dar...
‎- Cine? ‎- Erau niște studenți care se sărutau.
‎Dar mă bucur că te-ai întors.
‎Ai găsit ceva?
‎Da. Hawkins îi știa de la FBI ‎pe mătușa și unchiul tău.
‎Soția lui a sugerat că erau apropiați.
‎L-au ucis ‎ca să împiedice elucidarea crimei.
‎- Deci nu era el. ‎- Nu cred.
‎Când a fost ucis, avea întâlnire cu cineva ‎la o companie numită Turn Lake Industries.
‎Ia uite!
‎El e.
‎Nu e niciun nume. E suspect ‎în cazul unei persoane dispărute.
‎Numele tipului dispărut e Andrej Pavelić.
‎Era membru al unei foste familii regale.
‎Uită-te la blazonul familiei!
‎- E identic cu inelul. ‎- Da.
‎Înainte să dispară, ‎Pavelić a criticat în presă
‎o companie americană ‎din domeniul apărării,
‎cu operațiuni secrete în Balcani.
‎Ghici cum se chema compania?
‎Turn Lake Industries.
‎Da. Compania a fost implicată ‎în uciderea mătușii și unchiului meu.
‎Poate. Vezi ce poți afla despre companie!
‎Eu o sun pe Farr.
‎- Farr. ‎- Sunt Peter. Am aflat ceva despre asasin.
‎Nu știu de ce îi hărțuiești ‎pe cei de la Serviciul Secret,
‎dar oamenii s-au enervat aici.
‎Credeam că fiica vicepreședintelui ‎e ținta unui atac. E o pistă moartă.
‎Deși veriga lipsă e la Serviciul Secret.
‎Am mai descoperit ceva.
‎Ați auzit de Turn Lake Industries?
‎- Din domeniul apărării? ‎- Da. Îi știți?
‎Au contracte cu Pentagonul ‎și peste tot în lume. De ce?
‎Asasinii soților Campbell lucrează ‎pentru ei.
‎- Ai dovezi? ‎- Cât să pornim o anchetă.
‎Adună tot și îi spunem doamnei președinte.
‎- Întoarceți-vă urgent la Casa Albă! ‎- Da, doamnă.
‎- Trebuie să plecăm. ‎- Cred că am găsit ceva.
‎Ce e asta?
‎Baza de date a Comisiei Electorale ‎cu donații din campanii.
‎- Căutăm trădătorul de la Casa Albă. ‎- Da.
‎Urmărești banii și afli ‎cine sunt complicii răufăcătorilor.
‎O mare parte ‎din banii companiei Turn Lake au ajuns la...
‎VICEPREȘEDINTELE REDFIELD ‎GUVERNATORUL REDFIELD
‎Vicepreședintele Redfield.
‎- E credibil? ‎- De acum să te ții!
‎Ai zis că Hawkins s-a întâlnit ‎cu cineva din conducere, nu?
‎Da.
‎Numele directorului general e Gordon Wick.
‎N-am auzit de el.
‎Poate că vicepreședintele a auzit.
‎A. REDFIELD & GORDON WICK
‎La naiba! Aș zice că se cunosc.
‎De la evenimente sociale, ‎conferințe, grupuri de reflecție.
‎El e responsabil.
‎Printează! Îi ducem tot lui Travers.
‎Doamna președinte vrea să ne vadă?
‎De acum să te ții!
‎Odihnește-te cât poți!
‎Când ai zis că terminăm cu motelurile,
‎nu credeam că vom locui într-o parcare.
‎- Mi-e dor de băile noastre. ‎- Și mie.
‎Nu mai stăm mult aici.
‎- Odihnește-te! ‎- Măcar la motel aveam televizor.
‎Încă un motiv să te odihnești, nu?
‎Bine.
‎Trebuia să păstrăm copilul.
‎În Wisconsin.
‎Copilul era o momeală.
‎Știu.
‎Dar...
‎dacă o păstram?
‎- Acum vrei copilul? ‎- Nu acel copil.
‎Poate găsim un alt copil de luat.
‎- De ce? ‎- Ca să avem un copil. Ești atent?
‎Nu, încerc să mă odihnesc.
‎Odihnă.
‎Când ne-am cunoscut, ai zis că slujba asta ‎e mai ușoară cu o femeie lângă tine.
‎Nu te gândești că te urmărește un cuplu.
‎Exact. Când a văzut copilul, ‎tipa ne-a lăsat să intrăm în casa ei.
‎- Ar fi mai ușor dacă am fi o familie. ‎- Cum să avem grijă de copii?
‎Sunt enervanți. Și n-ar supraviețui ‎cu noi și cu angajatorii noștri.
‎Bine.
‎N-am primi misiuni ‎dacă ar ști că avem un copil.
‎- Și ce ai vrea să faci cu... ‎- Bine!
‎Nu era o sugestie pentru acum.
‎Dar, pe viitor, n-ar trebui să excludem.
‎Ba da, exclud. E exclus.
‎- Monks, putem să vorbim? ‎- Da.
‎- E totul în regulă? ‎- Rămân în tură pentru expoziție.
‎Poți să-ți iei liber.
‎Bine.
‎- E vreo problemă? ‎- Nu.
‎Nu, dar...
‎Mă întrebam cât o să-mi porți pică ‎în loc să-mi acorzi o a doua șansă.
‎- Pică? ‎- Da.
‎Vreau să fiu lângă Maddie. Te înlocuiesc ‎pe tine fiindcă tu ești tipul cel nou.
‎Ești și singurul din echipă ‎care a greșit într-o situație-limită.
‎Tu crezi că la bar era o situație-limită?
‎- Crezi că totul e o glumă... ‎- N-am zis asta.
‎Așa cred toți.
‎N-ai mai văzut pe cineva ca mine ‎ca șef de echipă fiindcă nu se întâmplă.
‎Te crezi la dezintoxicare, ‎dar pentru mine e o ghilotină.
‎Totul se reflectă asupra mea ‎și nu pot da greș.
‎O greșeală mă costă cariera. ‎Tu ar trebui să știi asta.
‎Tocmai, știu foarte bine.
‎Îmi pare rău.
‎Știu că am dat impresia ‎că sunt de modă veche,
‎dar înțeleg.
‎Tu conduci. Accept.
‎Vreau să te văd reușind.
‎Da?
‎Atunci, respectă ordinele!
‎Nu e vorba de ce s-a întâmplat la bar.
‎Maddie a avut o zi grea. ‎Vreau să-i fiu alături dacă are nevoie.
‎Știu că nu-ți place abordarea mea, ‎dar eu decid.
‎Și apropo, dacă nu eram dispusă ‎să-ți acord o a doua șansă, n-ai fi aici.
‎Cât ia un consilier vestimentar? ‎Cer mărirea salariului.
‎Aveai liber astă-seară.
‎Da, dar ești mai relaxată cu mine ‎decât cu tipul cel nou.
‎Nu, Chelsea! Ai mereu grijă de mine.
‎Faci prea multe pentru mine. ‎Meriți o seară liberă.
‎Îmi place arta. Și nu se știe ‎când ai nevoie de sfaturi despre modă.
‎- Ai butonul de panică? ‎- Da, mami.
‎- Uite-o! ‎- Da.
‎Harper!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Felicitări! ‎- Mersi!
‎- Da. Mă întorc imediat. ‎- Bine.
‎- Mă duc la toaletă. ‎- Bine.
‎Merge la toaletă.
‎Recepționat.
‎Liber.
‎Uite! Ei sunt.
‎URMĂRIRE PRIN GPS
‎În sfârșit!
‎Să mergem!
‎Maddie, totul e bine?
‎Maddie?
‎Nu se poate!
‎SCUZE! VIN REPEDE
‎Almora n-ar fi putut lega două vorbe ‎nici ca să-și salveze viața.
‎Dacă îl tăiai, ‎cred că îi curgea tequila din vene.
‎- Deci șeful nu poate bea prea mult? ‎- Ba da, dar nu mai poate face altceva.
‎A băut. Dar n-a contat.
‎Morala poveștii e să nu te iei la bătaie ‎într-un bar cu cei de la Serviciul Secret.
‎Arrington n-ar permite așa ceva.
‎Așa e.
‎Credeți-mă, e cel mai bine.
‎Bursucul a dispărut. Alertă!
‎Pot să folosesc telefonul tău? ‎M-am rătăcit.
‎Arăți incredibil.
‎- Sigur nu ai fost urmărită? ‎- Sigur.
‎Aș putea petrece zile întregi aici.
‎Cât timp avem?
‎- Câteva ore. ‎- Bine.
‎Dacă stau mai mult, ‎va fi o criză națională.
‎- Cina va fi gata în curând. ‎- Da?
‎Și dacă... vreau să încep cu desertul?
‎Cred că ar trebui mai întâi să vorbim.
‎Ba ar trebui să vorbim mai târziu.
‎A ieșit pe fereastră în strada laterală. ‎E posibil să fi urcat într-un vehicul.
‎Eli, David, încercuiți perimetrul ‎cu poliția! Șase străzi, apoi extindeți.
‎- Vezi dacă apasă butonul de panică! ‎- Mă ocup.
‎Jeff, scoți imagini de pe camerele ‎de pe stradă. Raportezi la zece minute.
‎Zi-mi cum să ajut!
‎Îmi scapă ceva.
‎A fost planificat. O preocupa rochia ‎ca și cum ar fi mers la o întâlnire.
‎- E neobișnuit? ‎- A avut întâlniri. N-a fost mare lucru.
‎Dar abia aștepta să-mi povestească.
‎A fost ceva diferit azi? ‎Voia să întâlnească pe cineva acolo?
‎Nu, asta nu înțeleg. De ce să ascundă?
‎Ai observat ceva ciudat ‎la profesorul ei de artă?
‎Cum ar fi?
‎Ieri am observat că era ceva între ei. ‎Apoi, m-am gândit că nu e nimic, dar...
‎Oamenii ascund lucruri ‎pe care cred că alții nu le aprobă.
‎Rahat!
‎Anunță și află adresa! Conduc eu.
‎E în ordine.
‎Vreau.
‎Vreau să discutăm ceva.
‎Doamne!
‎Ce faci? Ți-am zis că sun când terminăm.
‎- Îl cunoști? ‎- Pot să-ți explic.
‎Te rog, nu trebuie s-o forțezi. ‎Va spune ce trebuie să spună.
‎- Vreau altceva. ‎- Ce anume?
‎Nu-l plânge! Te folosea ‎ca să salveze planeta.
‎Eu vreau ceva cu adevărat important.
‎Nu!
‎Stai aici! Verific în spate.
‎Sparge ușa!
‎Maddie?
‎Liber.
‎Subtitrarea: George Georgescu