Visedirektøren for FBI ble drept som i Gudfaren.
Jeg går ikke inn i Det hvite hus med disken før vi vet hvem vi kan stole på.
TIDLIGERE PÅ THE NIGHT AGENT
- Har du disken? - Ja.
Det er førsteprioritet. Hvor har du vært?
Jeg fant dette i isolasjonen.
Spørsmålet er om du kan overbevise meg om å stole på deg?
Jeg tror jeg fant noe. Sjekk dette.
- Hva gjør hun her? - Hun er med oss.
Tanten min sa at noen i Det hvite hus ikke er til å stole på.
- Hvor lenge har de jobbet for deg? - Over åtte år. Gode resultater.
Hun begynte for noen år siden. Et godt team.
- Vil du se vårt nye hjem? - Hva ser du etter?
Jeg tenkte vi kunne prøve dette en stund.
Se hvordan det er.
Lek familie med meg.
Jeg sender en erstatning. Erik Monks.
Et nytt medlem av sikkerhetsteamet. Dette er Erik. Maddie Redfield.
Du kan ha hørt om ham. Han reddet forrige president.
- Ble du skutt? - Ja.
Hvordan havnet en som reddet POTUS hos visepresidentens datter?
Fysioterapi. Det tok en stund etter at jeg ble skutt.
Det er deres måte å hjelpe meg tilbake.
Jeg trenger en tjeneste.
Jeg må vite hvorfor en helt fikk den verste jobben i Secret Service.
Daredevil kommer nå.
Mottatt. Det er trygt.
Kan du gjenta det?
Det er trygt.
TO ÅR TIDLIGERE
President, takk for at du støtter fagforeningsarbeidere.
President. Hyggelig å møte deg.
President, her borte!
President!
Du er den eneste grunnen til at vi kan holde dette anlegget i landet.
Arbeiderne vil ta deg i hånden.
- Takk! - Følg med på skjegget rett frem.
Monks, radioen din...
Tusen takk.
Slik ser amerikansk arbeid ut.
Fortsett arbeidet.
Da jeg var gutt, betydde en fagforening på fabrikken respektable timer...
Fyren med skjegget. Noen må sjekke hva han gjør.
Hva sa du?
Han setter sammen noe.
Det gir gode lønninger, helse, sikkerhet...
Våpen!
Kom inn.
- Ser du etter noe? - Piller.
Hvorfor det? Har du hodepine?
Jeg vet du er avhengig. De tvang deg på avrusning,
og om du ikke var sjefens gamle partner, hadde du aldri fått tilbake jobben.
- Tar jeg feil? - Du har for det meste rett.
Da jeg ble skutt, begynte jeg med smertestillende.
Det ville vært vanskelig å sparke meg, så de sa at hvis jeg var edru i et år,
fikk jeg starte nederst.
Det største gutteklubbtullet jeg har hørt.
- Du sa "for det meste rett". - Ja.
Du sa jeg var avhengig. Det er jeg fortsatt, og vil alltid være.
Skal det være betryggende?
Det skal ikke være noe. Det er sannheten. Det er også sant at jeg er edru nå.
Jeg blir testet to ganger i uka.
Vet visepresidenten at en narkoman beskytter datteren?
Jeg trodde ikke det.
Så si det til ham.
Sladre på meg. Det er bare én telefon!
Hør her, du er ambisiøs.
Du vil gå opp i rekkene og beskytte presidenten en dag.
Kanskje jeg kan hjelpe deg.
- Hvordan da? - Jeg kan lære deg ting.
Lære meg ting?
- Som en mentor? - Ja.
En gammel, langsom, dopavhengig mentor?
Ja.
Jeg vokste opp blant avhengige i østlige St. Louis.
Onkelen min ble edru,
fant Jesus, fikk jobb på den lokale matbutikken,
var edru til han døde.
Religion fungerer for noen, meditasjon for andre.
Jobben gjorde det for ham.
Jeg er glad du ble edru og håper du holder deg edru.
Men ikke gjør jobben av feil grunner.
- Jeg er ikke uenig. - Bra.
Fordi innsatsen her er mye høyere enn "papir eller plast".
La oss si at jeg tror på deg.
Det betyr at den som drepte tante og onkel,
gjorde det for harddisken.
- Det er derfor jeg trenger den. - Hva så?
Hvem kan du vise den til om du ikke stoler på noen?
- Jeg stoler på presidenten. - Er du sikker?
Vi har vært venner siden hun stilte til kongressen.
Vi har jobbet sammen i nesten 23 år. Jeg vet hvem hun er.
Tenk på fakta. Travers startet nattavdelingen,
hun kjente din tante og onkel, ba om dem spesifikt.
Hun er på din side.
Om hun ikke hadde gitt dem jobben...
Ville ikke sannheten blitt funnet. De var patrioter.
De kjente risikoen ved oppdraget. Nå må vi fullføre arbeidet.
- Jeg fullfører det. - Hva?
Jeg og Peter. La oss finne ut av det.
Det er slik jeg føler meg trygg, og ingen får harddisken.
Da vi kom, sa du at du hadde funnet noe.
- En adresse. - Adressen til hva?
Hva med dette? Jeg drar herfra uten disken.
Dere drar til adressen og finner ut det dere kan.
Så finner jeg ut hvordan jeg sier dette til presidenten
på en måte som ikke høres utrolig uforsiktig ut.
Sier "Osprey" deg noe?
Osprey? Som fuglen? Nei. Hvorfor det?
Jeg hørte onkelen min nevne at han måtte advare Osprey.
Det må være et kodenavn. Jeg skal se på det.
Ikke slipp henne ut av syne.
Ja, frue.
Psykopatene er fortsatt etter oss.
Ingen følger etter.
Hvorfor sa du ikke fra før hun kom?
Jeg kan ikke risikere at morderne sporer deg.
Jeg ville vite om det.
Jeg skjønner. Ingen flere overraskelser.
Fant du noe annet på disken?
Tusenvis av filer.
Hva vet du om Omar Zadar?
Balkan-dissident som leder People's Independence Front.
Da PIF tok ansvaret for metroen, nektet han for det.
Presidenten trodde aldri han var involvert.
Hva tror du?
Jeg aner ikke.
Folk sier han er ærlig nå som han stiller til valg, men...
Gruppa hans har bombet før.
Men det var aldri noen beviser på at de var med på metrobomben.
Kanskje Emma og Henry fant bevis. Det er en mappe med navnet hans på disken.
Noen andre navn?
Jeg lette etter "Farr" og "Hawkins". Ingenting.
Det virker litt rart at et ingeniørselskap er helt her ute.
- Kan jeg hjelpe dere? - Jeg er Peter Sutherland. Dette er...
Hender.
- Unnskyld meg? - Vis meg hendene deres.
Kjenner du Emma og Henry Campbell?
Nei. Burde jeg det?
Vi ser etter en ingeniør som jobbet med dem.
- Vi etterforsker en... - For en nyhetsartikkel.
Vi jobber med Richmond Daily News.
Dere har feil person. Beklager.
Kan vi spørre om...
Det er ingenting dere kan spørre om som jeg vil ha svar på.
Jeg bor alene, jeg kjenner ingen Ella eller Harry,
og jeg tror ikke dette er en journalist.
Vær så snill, snu dere og gå.
Kom igjen.
Hva?
Det er en rusten gammel vogn bak låven, ikke sant?
Nei.
- Men det var det? - Jeg vet ikke hva du snakker om.
Jeg kom hit som barn. Jeg red ponni på den toppen.
Jeg falt og skadet ankelen min, jeg gråt,
og jeg lagde sjokoladekjeks med tante Emma og en annen kvinne.
Var det deg?
- Ble dere fulgt? - Nei.
Kom inn.
Ta av dere på beina.
Husregler.
Jeg er Rose.
Jeg vet det. Lorna.
Hyenen er en av de mer nysgjerrige beboerne på savannen.
Hvorfor sa du at du ikke kjente dem?
- Dere sa at dere var journalister. - Jeg er faktisk FBI-agent.
Du sier ikke det.
For et sjokk.
- Når så du dem sist? - Det har gått mange år. Hvordan det?
De ble drept for tre dager siden.
- Hvor? - I hjemmet deres.
Jeg var også der. Jeg overlevde så vidt.
- Jeg hadde ikke hørt det. - Det er på nyhetene.
Jeg sluttet å se på nyhetene for en stund siden.
Hvordan unnslapp du?
Jeg fikk hjelp.
Jeg er så lei for det.
- Emma og Henry... - Jeg vet at de var spioner.
Vi fant en av harddiskene deres, og noen av filene førte oss hit.
Dere hadde nylig kontakt.
Hva så?
Dette handler om rikets sikkerhet.
- Jaså? - Ja.
Da skal jeg fortelle livshistorien min.
Tror du at du kan fjerne våpenet før du kommer inn i huset mitt
og oppdrar meg i rikets sikkerhet?
Det går bra. Jeg gjør bare et poeng.
- Og det er? - Dere aner ikke hva dette er.
Så si det.
Det eneste jeg vet, er at jo mer dere vet, jo farligere er det.
Vi er forbi det. Det er en forræder i Det hvite hus.
Uansett hvem det er, vet vi at de var med på metrobomben,
og vi tror at enda et angrep er i ferd med å skje.
- Så hvis de sa noe til deg... - Det gjorde de ikke.
Jobben min var å samle informasjon, ikke analysere den.
Jeg skal være pensjonert. Men det var de også.
- Hva slags informasjon var de ute etter? - Tegninger.
Offentlig infrastruktur, byggetillatelser. Jeg var sivilingeniør og hadde kontakter.
Jeg vet ikke hvorfor de trengte det.
Men du må ha lagt merke til noe, et mønster eller en detalj.
- Hvorfor det? - Du er vårt eneste håp.
Jeg har vært på rømmen i tre dager.
De som drepte tanten og onkelen min, er etter meg nå.
Bare fortell oss noe, hva som helst.
De var fantastiske venner.
Lojale.
Mappene jeg leverte, handlet om bytjenester,
men de ville ha annet.
Tegninger av bygninger i samme kvartal.
Hvor da?
- Dere forstår ikke. - Hva?
Dere forstår ikke filene uten meg. Det er kompliserte tegninger.
Så vi skal visst ta en tur.
Hva tegner du?
En jente.
En ung kvinne, faktisk.
Er det en du kjenner?
En jeg vil bli bedre kjent med.
Jeg vil gjerne se det når du er ferdig.
Jeg kan vise deg det når jeg er ferdig.
Hvordan går det?
Jeg vet ikke.
Jeg trenger hjelp.
Du trenger ikke hjelp.
Litt oppmuntring, kanskje.
Jeg er ikke helt sikker på fargene.
Ikke tvil på deg selv.
Jeg liker dette her.
- Gjør du det? - Ja.
Hva liker du best med det?
Lagene.
Penselstrøkene.
Deg.
Du har utrolige instinkter, Maddie.
Stol på dem.
Unnskyld.
- Hvorfor? - Det var upassende av meg.
Nei.
Dette er feil.
Jeg burde ikke ha gjort det.
Unnskyld.
- Jeg møtte dem på Middlebury College. - Middlebury? Tante gikk på Vassar.
Det var et sommerkurs på Mid. Emma tok russisk, Henry tok arabisk.
Jeg vet ikke når de ble med i FBI,
men jeg vet at de ble rekruttert som et team.
Etter det gikk vi hver vår vei. Jeg hadde en vanlig karriere,
men etter noen sideoppdrag, introduserte de meg.
Jeg fant en nisje i etterretningsinnsamling.
Vent, snakket tante russisk?
Veldig godt. Hun rekrutterte til og med et par russere til vår side.
- Det hørte du ikke fra meg. - Dette er sprøtt.
De oppførte seg som vanlige folk som gikk på garasjesalg og tok cruise.
De var ikke på cruise.
Så hele livet deres var en løgn?
Ikke en løgn. En hemmelighet.
En som lar deg se ting annerledes, gir deg styrke. Det er viktig arbeid.
Ingen vet hvem du er. Hva slags liv er det?
Det er jævla fantastisk.
Sier kodenavnet Osprey deg noe?
Nei.
- Hvordan ble du blandet inn? - Han jobber i Det hvite hus.
Da jeg ringte nødnummeret onkel ga meg, svarte Peter.
- God service. - Jeg er bare en fyr som tar telefonen.
Så Pete Sutherlands sønn tar nattavdelingstelefonen.
- Kjente du faren min? - Nei.
- Men du var på metroen den kvelden? - Ja, det var jeg.
Ta neste avkjørsel.
Dette er stedet. Noe har skjedd eller kommer til å skje her.
Emma og Henry trodde det.
Ingen åpenbare mål. Er det noen offentlige bygninger her?
Nei.
Kan vi gå vekk fra gata? Det føles ikke trygt her ute.
Det er en kafé.
Jeg går gjennom filene og ser hva de kan bety.
Vi møtes her om ti minutter.
- Jeg skal se meg rundt. - Godt tenkt.
Dette rutenettet dekker dette området. Det er nærmeste knutepunkt.
Hva ville tante og onkel med kraftnett og gassledninger?
De ville se etter sårbarheter. Sabotasjemål kanskje.
Men hva er viktig nok til å være et mål her?
Jeg vet ikke.
Hva er "videoopptak"?
Den er ikke min. Få se.
- Ser ut som trafikkameraer. - Sikkerhetsopptak.
Alle adressene i kvartalet har en mappe. Til og med dette stedet.
Ok. Hva så de etter?
- Hvor lenge har du kjent ham? - Peter? Bare noen dager.
Du kjenner til faren hans? Og det han ble anklaget for?
- Noe. Hvordan det? - Synes du det ikke er rart?
Han var på metroen med bomben, nå etterforsker han den.
Hva så?
Så søk på disken etter navnet hans.
Hvorfor det?
Fordi jeg ikke liker tilfeldigheter. Det bør ikke du heller.
Ok.
Har dere funnet noe?
Nei. Du?
Bare et tannlegekontor, noen revisorbygg. Ingenting.
- Er alt i orden? - Ja.
Kan du hente tørkepapir på badet?
- Ja, selvfølgelig. - Jeg er så...
Det var litt dramatisk.
INGEN RESULTATER
Ingenting. Føler du deg bedre?
Kanskje det. Du?
- Var det metroen jeg kjente? - Ja. Den går under her.
- Takk. - Hva om det var en feil?
Hva?
Metrobomben.
Se.
Bomben sprengte her.
Det var fordi jeg stoppet toget. Hva om den skulle sprenge et annet sted?
Som her?
Det er ingen andre stasjoner i nærheten.
Men tunnelen går rett under Wilson Boulevard.
Det ristet på badet.
Hva har det å si hvor den sprengte?
- Kanskje den er nærmere gateplan her. - Nei.
Få se på tegningene igjen.
Ok.
Det er et stort gassrør som deler en togtunnel.
Hvis det sprengte under her, hva ville skjedd?
Hvis noe skulle treffe gassledningen, ville to kvartaler blitt ødelagt.
Men hvorfor her?
Jeg vet ikke.
Da du gikk på metroen den kvelden, forhindret du noe.
Vil du vite hva forræderen planlegger?
Da må du finne ut hva de ikke fikk til for et år siden.
Dere må betale for det kartet.
Ok, hva med...
Det er Charlotte.
Harper.
Harper, greit.
Badger orker kun små doser av henne. Jeg orker enda mindre.
- Du passer inn, ikke sant? - Det er tanken.
Badger liker deg.
Likte ikke POTUS deg?
Han likte meg.
Han la aldri ut selfier med meg.
Jeg trodde du skulle gi meg et kompliment.
- Alle har sin egen stil. - Det stemmer.
Jeg er den eneste teamlederen som Maddie ikke har avslørt eller sparket.
Det er fordi jeg forstår henne.
Jeg skjønner. Du er vennen hennes.
Det handler ikke om å være vennen hennes.
Metodene dine fungerer med en 65 år gammel president som har planlagt dagen,
men hun er en 20 år gammel impulsiv collegejente.
Man må kjenne henne bedre enn hun kjenner seg selv.
Gjør du det?
Jeg vet hva hun liker, fester hun går på, de bortskjemte vennene hennes,
hvem som er trygge og ikke.
Jeg vet at Harper skal treffe kjæresten som sendte Maddie et pikkbilde.
Jeg foretrekker å observere på avstand.
Bra. Da holder jeg deg der.
- Vil du ikke at vi skal kjøre deg? - Dere må ikke slakke for min skyld.
Anta at dere blir fulgt. Jobb fremover.
Takk for alt.
De var så stolte av deg.
- Sa de det? - Og mer.
Når dette er over, kan jeg komme innom.
Ja, gjerne.
Ok.
Vent.
Du kjente ham, ikke sant?
Jeg vil ikke stille deg til veggs.
- Jeg har så mange spørsmål. - Spørsmål eller tvil?
Regjeringen holdt alt om saken hans hemmelig.
Hvis du vet noe...
Jeg kjente ikke faren din personlig. Jeg kjente agenter som jobbet med saken.
Tror du han er skyldig?
- De gjorde det. - Hvorfor har jeg ikke sett bevis?
- Ville det forandret noe? - Alt.
- Sannheten er alt for meg. - Sannheten?
Den kan også gjøre vondt.
Jeg foreslår at du slutter å tenke på ham. Fokuser på henne.
- Takk. - Ja.
- Hallo? - hei.
Etterlysning for bilen du leter etter.
Et betjent så den i et nabolag utenfor Silver Spring.
Er den forlatt?
Uklart. Vi drar dit nå.
Cisco, hør på meg. De er farlige.
Du snakker skittent nå.
Jeg mener det.
Jeg kan ikke si mer, men vent. Ikke gjør noe før jeg kommer.
Greit, du får bli med på moroa.
Sa jeg det ikke?
TIL SALGS
Dette er så fint.
Vi kan ikke bli lenge. Det er farlig.
Liker du deg ikke her?
Jo, jeg liker det.
Jeg vil ikke bli som dem.
- Som hvem? - De som ansetter oss.
Bortskjemte...
...myke...
...berretiget.
Jeg vil bare ha jobben og deg.
IKKE KØDD PÅ MITT KJØKKEN
- Hvordan ser det ut der? - Dystert.
Mikro-mac'n cheese, kondensert soppsuppe.
De prøver å ta selvmord med konserveringsmidler.
Vent.
Tomatsaus.
Gi meg den.
Ja.
Hvor er du?
Jeg lager middag.
Om jeg sender koordinater, hvor snart kan du være klar?
Send koordinatene og se.
Sender koordinater.
Da får vi se.
Cisco, det er Rose.
- Hei. - Hvordan går det?
- Korman banket på noen dører. - Jeg ba deg vente.
Slapp av, vi har fått et tips.
Ser du huset til salgs?
Naboen sier eieren er utenbys under visninger.
De siste nettene har det vært lys på.
Som akkurat nå?
Megleren sa at ingen skal være der. Eierne sa vi kan gå inn.
- Banket du? - Du ba meg vente.
Vi ordner oss.
Så jeg har fått en date. Og jeg skal lage middag til henne.
Hun er utenfor min liga, men sikt på stjernene, ikke sant?
- Ja, hun er vakker. - Ja?
Hva er dette?
Avslørt.
- Du stjal Kevin. - Jeg fortjener ham.
Jeg fortjener ham.
Hold denne, Rose. Takk.
Jeg har så mange spørsmål.
- Går det greit å sitte i bilen? - Ja, jeg har selskap.
Jeg ber gjester ta av seg på beina.
Ikke vær redd. Vi vasker etterpå.
Vi vil bare leke.
Vi fikk en dårlig start.
Du snakket med niesen og FBI-vennen. Hva sa du til dem?
Dra til helvete.
Jeg skal ha det gøy med deg.
Få det unnagjort. Jeg har ikke noe å si til dere.
Kanskje det.
Men hvis du skulle ombestemme deg...
...gjør vi det skikkelig.
Våpen!
MISLYKKET DRAPSFORSØK
Noen sekunder tilbake.
- ...USAs ryggrad... - Pause.
Se. Han ser det.
Han vet han skal bli skutt og tenker: "Faen heller."
Baller av stål.
Pokker.
Skal ikke dere fangutter på jobb?
- Se på videoen. - Jeg har sett den, takk.
Men denne er i langsomt tempo til musikk. Han er Captain America.
Med skadet kne og kulehull i skulderen.
Samme det. Han kommer aldri til å betale for en øl igjen.
Synd at han er edru.
PRESIDENTEN MØTER HELTEN SOM REDDET LIVET HANS
- Hvordan går det? - Bra.
Jeff lot laptopen stå fremme.
Vi har bare rom i samme etasje.
Det går bra. Takk.
Da tar vi ett tom, to senger.
Greit, bare et øyeblikk.
Kanskje du kan hjelpe oss. Jeg beskytter henne.
Det er en mann som følger etter henne.
Eksen min.
Han taklet ikke bruddet.
Ville kontrollere meg.
Det begynte med trusler, så begynte han å forfølge meg.
-Å nei. - Drepte katten min.
Gi deg.
Og han gjorde det mens han lå med en annen.
Nå vil hun også drepe meg.
Så fryktelig.
Ja, men ikke vær redd.
Om noen kommer og spør etter oss, send dem vekk og ring til rommet hennes.
- Selvsagt. - Takk.
Takk.
God natt.
- Hei. - Hei.
- Hva er det til middag? - Kylling og vafler.
To retter. Ja, takk.
- Har du funnet noe på disken? - Jeg leser om Zadar.
Hva syns du?
Jeg vet ikke, men jeg finner ingen god forklaring
på hvorfor han plantet en bombe om han ønsker å bli legitim.
Kanskje noen i Det hvite hus
tilbød ham noe for å gjøre det så de slapp å ta ansvaret.
Ja.
Kom og spis.
Rose.
- Spis. - Ja, unnskyld.
Hvorfor ville noen i Det hvite hus iscenesette et terrorangrep?
Det kan ikke unnskyldes.
Har vi bevis på at Hawkins eller noen andre er med, trenger vi ikke motiv.
Jeg er uenig. Grunnen betyr alt.
Herregud.
Er det godt?
Dette stedet er for nedslitt til gourmetmat.
Det var hyggelig at jeg kunne bruke medlemspoengene mine på drittmotell.
Slapp du resortavgiften?
Da jeg gikk meg en tur og så hvor stor bassenget var...
Har vi basseng?
Nei.
Reiste du mye med forloveden din?
Med Zoe?
Nei.
Ikke så mye som hun ønsket.
- Jeg hadde lyst, men... - Jobb.
Nei, jeg bare...
Jeg sluttet å følge med. Etter metrobomben og...
All konspirasjonsdritten.
Jeg ble innestengt.
Jeg overtenker fra før.
For å være ærlig skulle jeg nok snakket mer med henne
om det jeg opplevde,
med tanke på at jeg ville tilbringe livet med henne.
Folk trenger ikke å snakke hele tiden for å forstå hverandre.
Man ser eldre par på restaurant, og de sier ingenting, men virker glade.
De har ikke noe mer å si.
Jeg tror ikke det er sånn. Jeg tror det er en forståelse.
De er komfortable med å sitte sammen i stillhet.
Jeg kan ordne et eget rom. Det går fint.
Jeg vet det. Har vi mer sirup?
Vær så god. Hvor mye trenger du?
Jeg er lei for det som skjedde med katten din.
Stakkar Mons.
- Het han det? - Hun.
Hun tålte mer enn forventet.
Ja. Jeg visste hun ikke ville gi opp så lett.
Hun var en ekte proff.
Det var hun.
Min tur.
God morgen.
God morgen. Du snorker.
Ja, det har jeg hørt.
- Vekket jeg deg? - Et par ganger.
- Unnskyld. - Det går bra.
- Jeg er glad du fikk litt søvn. - Ja, jeg også.
Fant du noe mer på kamerabildene?
Nei. Datointervallet er uka før bomben,
så jeg ser etter alle som ser mistenkelige ut.
Var det noen gang en mistenkt for metrobomben?
Utenom meg?
Jeg mener det.
Ja, faktisk.
Han hadde svart jakke og hettegenser.
Jeg så ikke ansiktet hans.
Jeg fanget ham nesten.
Han hadde klapperslangetatovering på siden.
Jeg sa det til etterforskerne, men de fant ham aldri.
Ok. Svart jakke. Jeg leter.
DET ER FARR. RING MEG PÅ DETTE NUMMERET.
- Peter. - Er dette det nye nummeret?
Secret Service fant spionvare på mobilen min. Det var slik de fant deg.
Skaff ny mobil og tekst dette nummeret.
- Greit. - Hvordan går det?
Fant dere noe på adressen?
Vi tror Campbell kunne bevise at bomben hadde et annet mål.
Hva mener du?
Noe over bakken.
Det toget går ikke over bakken.
Jeg forklarer senere, men vi tror det blir et nytt angrep.
Herregud. Vi må dele dette med FBI.
På slutten av dagen, forstått?
Forstått.
Kan dette åpnes?
Det er bare kontortid. Jeg er her hver dag.
Vi er ferdige.
Har du panikknappen?
Ja. Takk.
Beklager, han er litt mye.
- Nei, det er jobben hans å beskytte deg. - Som en fangevokter.
Jeg ville si unnskyld.
Jeg beklager gårsdagen og ville ikke skremme deg eller...
- Jeg bør ikke gjøre dette. - Vi må snakke, ellers tror han...
At dette skjer.
Om noen finner det ut, mister jeg jobben og du er i en skandale.
Jeg kan ikke gjøre det.
Hva om vi får noen timer alene? Et privat sted. Hos deg?
Greit.
Og Secret Service venter utenfor mens vi...
Mens vi hva?
Ingen kan vite noe.
Ingen.
Du ba meg følge instinktene mine. Gjør det selv.
Jeg blir kvitt agentene. Jeg har gjort det før. Vi kan være alene.
Om du vil det.
- Hvordan går det med skulderen? - Fint. Takk.
Jeg er nysgjerrig.
Hvordan føltes det å bli truffet i Ohio?
Det gjorde vondt.
Jeg vet at det høres åpenbart ut, men jeg ble overrasket.
Jeg vet ikke hva jeg forventet, men noen besvimer vel eller får sjokk.
Jeg?
- Jeg husker bare smerte. - Ville du gjort det igjen?
Kanskje jeg trenger jobben for å holde meg edru.
Kanskje det.
Men jeg tar den likevel på alvor.
Baren var en feil. Jeg innrømmer det. Ikke tvil på forpliktelsen min.
Jeg jobber annerledes enn deg og kanskje gammeldags,
men jeg skal tilpasse meg.
Her kommer Harper.
Hei. Hvordan går det?
Ingen mistenkelige svarte jakker i dagene før angrepet.
- Hva med morgenen? - Jeg sjekker nå.
En kvinne satt på kafeen i fem timer
og stirret ut av vinduet og snakket med seg selv.
Få se.
Hun snakker ikke med seg selv, men i en mikrofon.
Zoom inn.
Vent, jeg gjør det skarpere.
Hvordan vet du at de ikke har noe?
Fordi mine operativer har snakket med kvinnen.
Hun ga oss det lille hun hadde. Sutherland og jenta er ikke i nærheten.
Hva skjedde med kvinnen?
Det bør jeg ikke si.
Herregud.
- Du ville bli kvitt løse tråder. - Ja.
Når er dette over?
Snart.
- Hva ser jeg etter? - Faen.
Hva?
- Hun er Secret Service. - Hvordan vet du det?
Fordi jeg kjenner henne.
God morgen, visepresident.
Er hun der?
- Ja, skal jeg... - Jeg gjør det.
- Om hun er Secret Service, betyr det... - Hun beskytter noen.
Det er ikke er terrorangrep, men et drapsforsøk.
På hvem da?
Hei, vennen.
- Det blikket alt. - Vi vet hva du gjør her, så sett i gang.
- En fyr snakket med meg på en bar. - Maddie...
Hvorfor leter du etter problemer?
Hvordan er å dra på bar å lete etter problemer?
Hvorfor drar du på bar? Hvorfor studerer du ikke?
Tekst: Trine Friis