‎UN SERIAL NETFLIX
‎Scumpo.
‎Draga mea.
‎Pleacă cineva acasă?
‎La ce te referi?
‎Te-am auzit. Aseară?
‎- Ia loc! ‎- Cine?
‎Am zis să iei loc!
‎O să încep să vă încui camerele noaptea.
‎Cine pleacă?
‎Poate că nimeni.
‎Avem dreptul să știm dacă cineva pleacă.
‎Dacă pleacă, veți știi.
‎Când vor afla ceilalți, vor vrea să știe.
‎Nu vor afla acum.
‎O să ții pentru tine. Ai înțeles?
‎Fiindcă, până știm sigur, să spunem cuiva
‎ar fi o cruzime, Ilonka.
‎O cruzime de nedescris.
‎E o cruzime și să ascunzi asta.
‎Mai știi ce greu a fost ‎să afli diagnosticul?
‎Să afli că vei muri.
‎Să accepți ideea.
‎Dacă spui asta cuiva, ‎îi perturbi acea acceptare.
‎Deci, dacă le ești prietenă,
‎dacă ții la ei,
‎nu spui nimănui.
‎Și, dacă apare vreo schimbare ‎în legătură cu vreunul, îl voi anunța.
‎Eu.
‎De îndată ce voi fi sigură.
‎Dar nu mai devreme de asta. Ai înțeles?
‎E vorba de mine?
‎Nu.
‎Vreau să-mi juri,
‎pentru că știu cât e de greu ‎să stai lângă ei
‎și să-i privești în ochi ‎fără să spui nimic.
‎Și vreau să-mi promiți acum ‎că exact asta vei face.
‎Ai decis?
‎Ne mai putem vedea noaptea la bibliotecă?
‎Nu. Încă nu am decis.
‎Dar cel mai bun mod
‎pentru recâștigarea încrederii ‎e să fim sinceri,
‎să comunicăm.
‎Trebuie să pot avea încredere în voi.
‎Sinceritate?
‎Sinceritate vrei de la noi?
‎Da, asta vreau.
‎Ei bine, mi-e foarte dor de Anya. ‎Și azi mă simt furioasă.
‎BAZAT PE OPERA LUI CHRISTOPHER PIKE
‎Hei, așteaptă-mă.
‎Așteaptă!
‎Ce-ai pățit?
‎- Nimic. ‎- Pe naiba!
‎Ascunzi ceva. Ce e?
‎Chiar nu e nimic.
‎Ascultă…
‎scuze pentru aseară.
‎- E în regulă.. ‎- Ba nu. Eu…
‎Mă simt prost și…
‎Ilonka, ce e?
‎Trebuie să-ți zic ceva…
‎dar e secret, bine?
‎Ar putea fi o eroare de laborator, orice.
‎Nu cred.
‎După fața ei, nici ea nu crede.
‎Scuză-mă, dar trebuia s-o spun cuiva
‎altfel aș fi…
‎izbucnit în plâns.
‎Sigur e o greșeală.
‎- Și dacă nu e? ‎- Atunci nu e.
‎Dar ce șansă avem?
‎Sunt circumstanțe neobișnuite.
‎- De ce? ‎- Din cauza a ce am făcut.
‎Ritualul a funcționat.
‎Dar nu pentru Anya.
‎Și acum ce facem?
‎Revin imediat ‎și te anunț despre ce-am aflat.
‎Unde te duci?
‎Nu doar Stanton are răspunsuri.
‎A zis „nu” când am întrebat-o ‎dacă eu plec.
‎Imediat după ce mi-a zis ‎că oricum va răspunde cu „nu.”
‎Înțeleg.
‎Crezi că e vorba de tine.
‎- Vai, uită-te la tine! ‎- Nu știu.
‎Mereu am simțit o energie din partea ta.
‎Erai mereu luminoasă. Dar azi…
‎Da, e și mai tare.
‎Dacă aș fi eu…
‎Nu știu ce-aș face,
‎fiindcă dacă sunt bine și plec acasă,
‎- …ceilalți… ‎- Fată isteață,...
‎inima ta.
‎Să-ți arăt ceva!
‎Exact la timp.
‎Ciudat! Comandasem ‎sangria.
‎Nu-l mai servim. ‎Ne tot chinuiam cu fructele.
‎Bine. Atunci un vin spumant.
‎Urcă aici! Vitaminele astea ‎nu-ți intră singure în vene.
‎Ești bine?
‎Da, lucrez la un număr nou.
‎Un număr nou?
‎Da. Eu…
‎Uneori trebuie să faci pe Chaplin.
‎- Cui nu-i place Chaplin? ‎- Exact.
‎Trebuie să fii sincer ‎și să-mi spui dacă reapar simptomele,
‎sau dacă apar altele noi.
‎Singurul nou simptom ‎e comicul de situație.
‎Sigur știi să tunzi?
‎Stai calm, știu ce fac!
‎Da. Făceai asta ‎pentru tipii de la internat.
‎Asta am zis și eu.
‎Asta ai spus sau asta ai făcut?
‎- Contează? ‎- Când e voba de tine?
‎Da. Da, contează.
‎Fiindcă nu știi când zic adevărul,
‎ceea ce înseamnă că nu ești atent.
‎Cred că doar ești plictisită.
‎Și ai zis c-ar fi amuzant să mă tunzi.
‎Așa că ai inventat o poveste.
‎E posibil.
‎Știi povestea pe care ai zis-o alaltăieri?
‎Despre tine și acea fată?
‎Ce-i cu ea?
‎E adevărată?
‎Desigur.
‎Deci… ești gay.
‎Și ce?
‎Le-ai zis părinților?
‎Desigur.
‎Sper c-a fost mai bine ca la mine.
‎De ce?
‎Ei bine, mama mea…
‎Doamne, mama mea.
‎Încă nu ne-am revenit…
‎Bravo ție!
‎Ai tupeu, Cheri.
‎Ba n-am.
‎Nu chiar.
‎Nu mi-a fost greu să le spun părinților
‎fiindcă lor nu le pasă cât să fie greu.
‎Nici nu știu dacă m-au auzit.
‎Le-aș putea spune că mă droghez ‎și sunt gravidă cu octupleți
‎și tot nu cred că le-ar păsa prea mult.
‎Tu ai curaj, prietene.
‎Le-ai spus părinților tăi și a contat.
‎Nu știu ce să zic.
‎Totuși le-am ascuns multe.
‎Mai ales mamei. Și…
‎Acum, după Anya…
‎Aș vrea să fi avut curajul să o spun.
‎Bună!
‎E ocupat.
‎Haide!
‎Bun. E ciudat.
‎Nu mai fiți ciudați!
‎Ce s-a întâmplat?
‎Încearcă să facă un lucru curajos, ‎dar are nevoie de mașină.
‎FRUNZE DE SCAEVOLA PLUMERI
‎Aici îmbuteliem ceaiurile, ceea ce e bine.
‎Dar aici nu miroase prea bine.
‎N-am vrut s-o spun eu.
‎Știi de ce ‎mi-am numit compania „Umori Bune”?
‎Pentru că râsul e cel mai bun medicament.
‎Toată medicina din Grecia antică ‎se baza pe teoria umorilor.
‎Umoarea e un sistem chimic ‎care reglează corpul.
‎Cele patru umori de atunci erau sângele, ‎flegma, bila galbenă și bila neagră.
‎Credeau că, dacă le mențineai ‎în echilibru perfect,
‎nicio boală nu-ți invada corpul.
‎Totul e legat și totul ține de echilibru.
‎Stai.
‎Acolo e bilă umană?
‎În unele. De la noi, ‎ceea ce-i scârbos, sincer,
‎dar nu le expediem nicăieri. ‎Stai liniștită!
‎Sunt doar pentru noi. Experimentăm.
‎Credeau că apariția cancerului
‎era cauzată de excesul de bilă neagră.
‎E adevărat?
‎E ceva foarte special
‎legat de locul unde e Brightcliffe.
‎Ceva foarte special fix în locul acela.
‎Cel care a construit Brightcliffe ‎știa asta.
‎- Știi povestea? ‎- Stanley Oscar Freeland.
‎Da. Deci am construit asta aici ‎fiindcă e cât se poate de aproape,
‎cât se poate de aproape de locul acela.
‎Stanton se află ‎într-un punct de legătură unic
‎precum Egiptul antic ‎și nu vrea să-l împartă,
‎ceea ce nu-i relevant.
‎Deci acel ritual, cele cinci surori,
‎cele patru umoruri, ‎în acea zonă, în acel loc,
‎condus de această fată, ‎eu cred că a funcționat de fapt.
‎Încercăm de ani de zile.
‎De zeci de ani, unii din noi,
‎să reproducem puțin ‎din ce-ați descoperit voi recent,
‎motiv pentru care ne-am bucura ‎să fii cu noi.
‎Ca să găsim mai mult din acel echilibru.
‎Care „noi”?
‎Ce-i locul ăsta?
‎Un loc pentru oamenii ‎din această călătorie.
‎Un cămin pentru cei ‎care vor adevăratele răspunsuri.
‎Ești binevenită aici.
‎Puțini primesc oferta asta.
‎Ar putea fi casa ta.
‎Dacă ai vrea.
‎Gândește-te la asta!
‎Ești deșteaptă. Ești genială.
‎Gândește-te!
‎Și, dacă ai putea…
‎Ziceai c-ai folosit ‎un vechi jurnal pentru ritual.
‎- Jurnalul Atenei. Nu? ‎- Da, așa e.
‎Aș vrea să-l văd.
‎Te-ar deranja, dacă l-aș împrumuta?
‎Ai putea să-l aduci aici?
‎Dacă l-aș vedea, aș putea înțelege.
‎Și poate noi două am putea să îi ajutăm.
‎- Pe cine? ‎- Pe prietenii tăi. Pe toți.
‎Pe toți.
‎E la Stanton.
‎Ea l-a luat.
‎Normal că l-a luat.
‎Ei bine…
‎putem face ceva legat de asta?
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Mă gândeam la o plimbare în natură.
‎Ilonka zicea că pădurea e mișto,
‎iar eu mi-am băgat vitaminele,
‎deci am destulă energie. Așadar…
‎poate o putem epuiza?
‎Nu știu.
‎Cred că stau în casă în seara asta.
‎Sigur. Stăm în casă atunci.
‎Eu…
‎Nu știu. Nu mă simt prea bine azi.
‎Cred că voi sta…
‎singură azi.
‎Bun. Facem așa:
‎îmi iau cartea și stau fix lângă ușa ta.
‎Voi fi la ieșire.
‎Ca unui majordom, tu doar…
‎Îmi ceri ce-ți trebuie. Voi fi aici.
‎- Nu, te rog! ‎- Prea pompos?
‎Pentru că e straniu și stânjenitor.
‎Bine. Eu doar…
‎Eu glumeam.
‎Știu. Îmi…
‎Îmi pare rău.
‎Ești bine?
‎Da.
‎E în regulă dacă vrei să te întorci.
‎Spencer! Ce…
‎Ce faci aici?
‎- Te simți bine? ‎- Da. Eu doar…
‎Trebuie să vorbesc cu mama.
‎În puținii 25 de ani de viață…
‎s-a cufundat în perversiuni sexuale.
‎Totodată, devenise obez…
‎Spencer?
‎Bună, mamă!
‎...lupta cu diavolul care…
‎- Ce faci? ‎- Deci…
‎Am repetat asta, dar nu știu
‎dacă voi reuși s-o fac…
‎Pot încerca?
‎Poți vorbi după, dacă mai vrei?
‎Eu voi muri.
‎Se întâmplă chiar acum.
‎N-o să mă vindec. ‎N-o să mă întorc acasă și…
‎Prietena mea… O prietenă bună. Ea…
‎tocmai a murit ‎și ne-a avut doar pe noi lângă ea.
‎Fără familie. Fără prieteni. Doar… ‎Doar noi și…
‎Am fost de ajuns.
‎Am văzut asta.
‎Și…
‎- Nu știu. M-a pus pe gânduri... ‎- Spence.
‎Ei îmi ajung și mie.
‎Am realizat asta.
‎Și, când va veni vremea mea…
‎Și e normal, după cum am zis…
‎voi avea alături oameni care mă iubesc
‎așa cum sunt.
‎Fără să mă judece
‎sau să mă atace cum ai tot făcut-o tu.
‎Și înțeleg.
‎Lucrurile în care crezi. ‎Felul cum ai fost crescută.
‎Le înțeleg.
‎Și...
‎Deși mi-ar plăcea să avem o relație, mamă, ‎una adevărată.
‎M-ați crescut în sânul bisericii, ‎să fiu puternic.
‎După chipul și asemănarea Lui, ‎fără să cerșesc iubire.
‎Deci nu fac asta, dar…
‎Nici nu mă mai ascund.
‎Chiar dacă asta te jenează pe tine, ‎sau jicnește pe Dumnezeul tău sau ce-o fi,
‎fă ce vrei!
‎Ignoră-mă până mor ‎sau iubește-mă până mor…
‎dar e problema ta.
‎Fiindcă…
‎eu te iubesc.
‎Te iubesc. Așa cum ești.
‎Mă iubesc pe mine. Așa cum sunt.
‎Cred că și Dumnezeu o face.
‎Te iubesc, mamă.
‎Ești sigură?
‎Bine.
‎Este.
‎Este absolut minunat.
‎Îmi trimiți rezultatele pentru fișa ei?
‎Mulțumesc.
‎Bine. N-ai zis nimic tot drumul spre casă.
‎Înainte să te las să urci, ‎vreau să știu că ești bine.
‎Nu pot să cred c-am făcut-o.
‎Ai mai face-o?
‎- Da. ‎- Atunci știi că ai făcut ce trebuia.
‎Mersi pentru ajutor.
‎Să nu te învinovățești, bine?
‎Da.
‎Mă prefac că sunt într-un univers paralel
‎cu alți gay făcând tâmpenii
‎și toată lumea e înțelegătoare.
‎Apoi dansăm.
‎Sună grozav.
‎Hei!
‎- Hei! ‎- Tu…
‎- …o aștepți pe Natsuki? ‎- Da, ea e...
‎Da. Poate iese.
‎- E totul în regulă între voi? ‎- Între noi? Da, sigur.
‎E legat de Anya.
‎Ne-a afectat.
‎O aștepți sau…
‎Nu. Să mergem!
‎Ce e?
‎Da. E frig.
‎Ne-a spus că încă nu s-a hotărât ‎dacă ne mai permite adunările.
‎Poate încă nu vrea ‎să vorbim între noi prea multe.
‎Dar nu e corect.
‎Coresct sau nu, ‎se pare că nu ne adunăm azi.
‎E bine. Oricum eram obosit.
‎Atunci ne rămâne plimbarea de seară.
‎Bună!
‎Aici erai!
‎Scuze. A fost… Scuze.
‎Am luat-o prin altă parte. ‎Mai e cineva acolo?
‎Ușa-i încuiată.
‎Ei bine.. Asta-i nașpa.
‎Da. Așa e.
‎Mi-ai…
‎lipsit azi.
‎Da.
‎Nu trebuie să te simți prost
‎dacă-mi dai papucii. Serios.
‎- Ce? ‎- Viața-i prea scurtă
‎ca să fii cu cine nu trebuie.
‎Se aplică la noi. Deci…
‎Nu, nu e cazul. Nu.
‎Voiam să zic o poveste la club.
‎Vrei s-o auzi?
‎Da.
‎Scuze că m-am ascuns.
‎Nu voiam să te evit.
‎- Nu. Ți-am zis. Înțeleg. ‎- Ci fiindcă…
‎vreau să ne apropiem.
‎Serios și…
‎M-am gândit mult de când a murit Anya
‎la ce-a mai rămas…
‎și la noi doi.
‎Și chiar vreau să auzi povestea.
‎Ascult.
‎Îi zic ‎Drumul către nicăieri.
‎Despre o fată, Teresa.
‎E dură, complicată și greu de înțeles.
‎O întâlnim într-o seară ‎când Teresa a vrut o pauză de la toate.
‎VOLUM
‎Futu-i!
‎Facem autostopul. Ne iei?
‎- Nu știu. Eu doar conduc… ‎- Spre nord?
‎- Drept înainte. Da, eu… ‎- Și noi mergem într-acolo.
‎Avem concert.
‎Știi ce? Da. Bun. Haideți!
‎Perfect.
‎Mersi că ne duci! Cum îți zice?
‎- Teresa. ‎- Eu sunt Jack Libertate.
‎Ea e iubita mea, Pui de Porumb.
‎Ce nume!
‎Nu poți intra într-o trupă rock ‎dacă te cheamă Chad.
‎Pot fuma?
‎- Eu… ‎- Nu-ți face griji! Nu e tutun, scumpo.
‎Dacă te îngrijorează.
‎Contează ce inhalezi, știi ce zic?
‎Sunteți într-o trupă rock?
‎Suntem o trupă rock.
‎Mai avem doi membri, altfel am fi duet.
‎Deci…
‎Unde te duci, Teresa?
‎Nu știu sigur.
‎Departe de aici.
‎Ca să vezi! Cred că am auzit de locul ăla.
‎Cred c-am fost acolo. ‎Cred c-am și cântat acolo.
‎Doar conduci. Fără destinație. ‎Asta e ideea?
‎Asta e ideea.
‎E o idee bună. Să conduci fără oprire.
‎Fără o destinație anume.
‎E un lucru rar.
‎E un lucru frumos, domnișoară.
‎Alt autostopist.
‎Nu cred e autostopist. ‎Nu face semn cu mâna.
‎Atunci să nu încetinim!
‎Poate vrea ajutor. Poate are probleme.
‎Ne-ar face semn dacă ar fi așa.
‎Poate nu știe că are nevoie de ajutor.
‎Sau poate nu știe cum să ceară.
‎Cred c-ai făcut bine mergând mai departe.
‎VOLUM
‎Nu e mașina ta, Libertate. ‎Întreab-o dacă-i place tare!
‎Nu mă deranjează.
‎Pe un drum întins ca ăsta, liber?
‎- E coloana sonoră. ‎- Vezi? Ea pricepe.
‎N-o asculta! Dă-l la maximum!
‎Condu toată noaptea! ‎Spiritul rock and roll.
‎Poate nu toată noaptea. ‎Mai ai un sfert de rezervor.
‎E…
‎- E ciudat… ‎- E o benzinărie în față.
‎Ai destulă benzină. ‎Nu e nevoie să oprești.
‎Mai bine oprești.
‎Într-un final. ‎Dar un sfert de rezervor e destul.
‎- Poți continua. ‎- Oprește!
‎STAȚIE DE ALIMENTARE ȘI MAGAZIN MIXT
‎DESCHIS
‎Stai puțin!
‎Mă duc să văd dacă e cineva aici.
‎E foarte frig.
‎Lasă motorul pornit!
‎E periculos să iei la ocazie.
‎Mai ales ca tânără singură.
‎Ai curaj.
‎Mă doare-n fund.
‎Da, înțeleg.
‎Te doare-n fund. Dă-o dracu'!
‎Conduci cât mai departe.
‎De ce anume fugi, dragă?
‎Nimic.
‎Am simțit nevoia de a pleca.
‎De ce?
‎N-am… Are importanță?
‎Ai avut o copilărie bună?
‎- Cred… ‎- Ce voiai să ajungi în viață?
‎Mai mult decât orice?
‎Când te gândeai la viitorul tău perfect,
‎cum arătai? Ce făceai?
‎De ce vrei să știi?
‎Fiindcă ești fascinantă.
‎De ce?
‎Așa îmi pari.
‎Unde vrei să fii peste zece ani?
‎Sau poate peste cinci ani, un an ‎sau chiar mâine?
‎Născocește ceva!
‎Ceva ce voiai să faci.
‎După seara asta.
‎Nu știu.
‎Nu mai e nimeni. Nicio mașină pe drum.
‎Nimeni altcineva. Cum am ajuns aici?
‎Cum am… N-ar trebui să fiu aici.
‎- Isuse! ‎- Ce?
‎Ce-a fost asta?
‎Fiecare are drumul lui aici.
‎Multe suflete pierdute prin parcări,
‎îngeri, diavoli și tot tacâmul.
‎Fata să aibă grijă!
‎Oprește motorul!
‎- De ce? ‎- Oprește motorul!
‎- De ce? Căldura… ‎- Se va păstra.
‎Nu e nimeni aici.
‎Cred că e închis.
‎Ești sigur, iubitule?
‎Sigur mai sunt alte benzinării în drum. ‎Să mergem!
‎La naiba, Libertate, e mașina ei!
‎Nu-i da ordine!
‎Îmi cer scuze.
‎VOLUM
‎Îmi place să conduc noaptea, ‎mai ales când e beznă ca acum.
‎Vezi celelalte mașini, în ceață.
‎Inițial, vezi doar triplele. ‎Ca niște ochi roșii în beznă.
‎Ce-i asta?
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- Nu coboară.
‎Simțiți mirosul?
‎- Ce-i asta? Miroase a… ‎- Ar trebui să oprești.
‎Oprește dacă vine de la motor!
‎Scuze. E țigara mea.
‎Când ai…
‎Nu de acolo vine.
‎Ești bine, Teresa?
‎Da, e târziu. Sunt doar obosită.
‎- Asta o să te ajute. ‎- Nu, mersi.
‎Serios? Ce miroase așa?
‎Rahat!
‎E în regulă.
‎Ce-a fost asta?
‎Probabil am lovit vreo zburătoare. ‎O pasăre.
‎- În toiul nopții? ‎- Atunci un liliac.
‎Cum arăta?
‎Nu știu. Nu l-am văzut. Arăta…
‎Cred că era verde.
‎O să doară.
‎Ce?
‎- Ce i-ai zis, Libertate? ‎- Nimic.
‎Ce dracu'?
‎Ce zici de asta? ‎E al naibii de interesant.
‎Ne-o fi depășit când am oprit.
‎Ar trebui să oprim.
‎La naiba!
‎Așa mai merge.
‎Bine, oprește! Mai e o benzinărie în față.
‎- Ce-a fost asta? ‎- Trage pe dreapta!
‎BENZINĂRIE ȘI MAGAZIN
‎CAFEA
‎DESCHIS
‎E aceeași benzinărie?
‎Nu, toate arată la fel.
‎Toate-s goale în noaptea asta?
‎Stai aici!
‎Așteptați! Merg să verific.
‎E târziu. Poate fi periculos.
‎Ține motorul pornit!
‎E mașina ta, Teresa.
‎E mașina ta, la dracu'!
‎Nu e nevoie să faci ce spune.
‎Miroase oribil.
‎Hai să luăm aer!
‎Hai afară! Noi două.
‎Să fugim de miros! Ce zici?
‎Așa.
‎Tai-o! În mașină, acum!
‎Trebuie să plecăm! ‎Urcați naibii în mașină!
‎Ce e? Suntem urmăriți?
‎Pornește! Acum!
‎Ce naiba?
‎Nu-i nimic. Totul e în regulă.
‎- Ce naiba? ‎- Nu-i nimic.
‎Cu siguranță are dreptate.
‎De fapt, sunt sigură că n-a fost nimic.
‎A fost cât pe ce.
‎Ce-a fost asta?
‎- Se prostește. ‎- E doar invidioasă.
‎Despre ce naiba vorbiți? ‎Și ce naiba se întâmplă?
‎Dacă l-am omorât pe angajatul de acolo?
‎Nu mai spune!
‎Serios, dacă l-am omorât?
‎Dacă am luat o navetă de bere, ‎el s-a uitat ciudat la mine, m-am enervat,
‎m-am băgat după tejghea ‎și a sărit la bătaie,
‎așa că l-am izbit cu fața de tejghea
‎și i-au sărit dinții.
‎Am sărit peste tejghea.
‎Am spart o sticlă ‎și am folosit-o ca să-i tai beregata,
‎iar asta a durat ceva,
‎apoi a țâșnit sângele.
‎De aceea e bine să stai mereu
‎în spatele lor când faci asta,
‎pentru că așa nu-ți țâșnește ‎sângele pe haine.
‎Nu tot.
‎Poate de aceea port negru.
‎Nu se vede sângele.
‎Ieși din mașina mea!
‎- Hai, acum. ‎- O să trag pe dreapta
‎și o să dispari din mașină!
‎Nu prea cred. Să nu îndrăznești!
‎Termină! Vorbește prostii.
‎Poate vorbesc prostii. ‎Sau poate Pui știe ce știe.
‎Poate știe…
‎că nu lăsăm pe nimeni în viață ‎odată ce află cu ce ne ocupăm.
‎Și poate că te place
‎și de asta nu vrea să mă crezi.
‎Poate va trebui să ne ocupăm de tine
‎cum ne-am ocupat de celălalt tip
‎care ne-a luat mai devreme.
‎Libertate!
‎Sau poate vorbesc prostii, ‎dar un lucru e sigur.
‎O să doară.
‎E singurul adevăr pe care l-ai zis ‎până acum.
‎Ești bine?
‎Iisuse!
‎- Ce naiba a fost asta? ‎- Hei! Haide!
‎- Ești fericit? ‎- Ce zici acolo?
‎- Ce naiba faci? ‎- De ce ești așa de ticălos?
‎Ce tot spui acolo?
‎- Mereu faci așa. ‎- Doamne!
‎- Nu faci parte din formație? ‎- Ești ca un băiețel!
‎- Poate mergi pe carieră solo. ‎- Mă rog!
‎Chiar ești gagica mea?
‎COMBUSTIBIL
‎Ce se întâmplă?
‎Ce?
‎Nu mă prosti! Ce s-a întâmplat acolo?
‎Și nu încerca să mă sperii sau ceva! ‎Sau opresc și mergi pe jos.
‎Ce s-a întâmplat unde?
‎La benzinărie.
‎Ți-am zis că nu era nimeni.
‎Am furat o navetă de bere ‎și am auzit un zgomot.
‎Îți amintești asta?
‎Sigur că-și amintește. ‎Doar s-a pierdut cu firea o clipă, nu?
‎Da, așa e.
‎Scuze. Sunt obosită.
‎Ne învârtim în cerc?
‎- Nu cred. ‎- S-ar putea.
‎Ce duhoare!
‎Ce naiba?
‎Nu-i nimic.
‎Teresa.
‎Nu poți opri acum, scumpo.
‎Ai grijă!
‎E un copil? Eu…
‎Să vedem ce face! Oprește motorul!
‎Nu face asta!
‎Mă pricep la asta. E momeală.
‎Folosesc un copil, opresc mașina,
‎niște nebuni așteaptă în boscheți
‎sau ghemuiți lângă portieră.
‎Gata să te sfâșie aici,
‎în timp ce-ți fură mașina ‎și te calcă încet cu ea
‎ca să-ți rupă oasele pe rând.
‎E o fetiță.
‎Asta vor ei să crezi.
‎Am senzația c-o cunosc.
‎E foarte mică. Eu…
‎Nu! Nu ieși!
‎Ești bine?
‎Stai!
‎Hei! N-o urmări! E o capcană. Jur.
‎Vin eu cu tine.
‎Sunteți nebune.
‎Ce naiba?
‎Mirosul ăla, e…
‎Ce?
‎BENZINĂRIE ȘI MAGAZIN MIXT
‎Nu e acolo.
‎Unde ar putea fi?
‎O fetiță abandonată aici. Trebuie găsită.
‎Garajul.
‎CANA CU CAFEA
‎Deschide-l!
‎Dă-i pace! Noi… ne întoarcem în mașină.
‎Nu, eu...
‎Eu…
‎Eu nu…
‎N-ai ieșit din garaj.
‎Ești pe moarte.
‎O să doară.
‎- Să mor? ‎- Să trăiești.
‎O să doară rău dacă rămâi. Știi asta.
‎O să doară ca dracu' dacă rămâi.
‎E decizia corectă.
‎Las-o să te ducă!
‎Las-o să meargă toată noaptea ‎până dimineață!
‎Nu minte legat de asta.
‎Tot ce-ai zis înainte să urci la volan,
‎înainte s-o pornești.
‎Aveai dreptate.
‎O să doară rău dacă rămâi.
‎O să fie foarte greu.
‎Viața e al naibii de grea. Și o să doară.
‎Dar lupt pentru tine.
‎Cine sunteți?
‎Suntem tu, scumpo.
‎Va fi greu dacă rămâi.
‎Dar voi lupta pentru tine. ‎Tot aici voi fi.
‎Dar e mult mai ușor dacă renunți.
‎Lasă motorul pornit! Lasă-te dusă de val!
‎Noi vom fi cu tine orice ar fi.
‎Ne vom contrazice mereu în mintea ta.
‎Va fi al naibii de greu. ‎Dar te voi ajuta s-o duci.
‎Sunt foarte obosită.
‎Știu. Dar e nevoie de tine. ‎În multe feluri.
‎Ba nu. Poți fi înlocuită.
‎Ești de neînlocuit.
‎- Trebuie să fii aici. ‎- Ba nu.
‎- Fii liberă! ‎- Mai rezistă o secundă!
‎Încă o clipă.
‎Și vezi ce se întâmplă!
‎E mai ușor așa.
‎A fost cel mai lung drum al vieții ei ‎și nici n-a ieșit din casă.
‎A fost cel mai întunecat drum ‎al vieții ei și nici n-a ieșit din garaj.
‎Dar, la final,
‎a ales să rămână.
‎A ales să rămână.
‎Nu știu dacă a contat.
‎Cum adică?
‎Fiindcă am schimbat finalul.
‎E mai bună povestea ‎când ea ridică ușa garajului, dar...
‎Fii atent!
‎Măcar a ieșit din mașină.
‎Dar n-a ajuns departe.
‎Ce s-a întâmplat de fapt: ‎s-a întors mama ei
‎și-a simțit fumul.
‎A intrat și și-a văzut fiica ‎cu ochii roșii și fața umflată,
‎intoxicată cu monoxid de carbon.
‎A țipat.
‎Cum mai țipase doar o dată.
‎Atunci când aflase că i-a murit soțul.
‎A suflat aer în plămânii fetei,
‎a încercat s-o resusciteze.
‎A stat în ambulanță lângă ea ‎și a ținut-o de mână.
‎Fiica ei era în viață.
‎Era în viață și respira din nou. Iar apoi…
‎Doctorii au găsit alt tip de otravă
‎în trupul ei.
‎Își readusese fiica la viață, ‎dar ea oricum era pe moarte.
‎Una mai lentă.
‎Îmi pare rău, nu știu ce să zic, ‎decât că mă bucur că ești aici.
‎Chiar dacă pentru nu prea mult timp.
‎E foarte ciudat.
‎Chiar credeam că vreau să mor.
‎Chiar credeam asta.
‎Știi, depresiate poate uimi așa.
‎Creierul tău te vrea mort.
‎Gândurile tale încearcă să te omoare, ‎iar eu le-am ascultat.
‎Apoi...
‎Credeam că vreau să mor.
‎Dar am supraviețuit și-am realizat ‎că vreau să trăiesc.
‎Apoi am aflat că voi muri oricum.
‎Asta m-a dat peste cap.
‎M-a dat peste cap la orice pas.
‎Scuze. Eu nu…
‎N-am cuvinte.
‎De ce mi-ai zis asta?
‎Vreau să mă cunoști.
‎Cu adevărat.
‎Fiindcă vreau să rămâi.
‎Alo?
‎Hei!
‎Hei, am spus!
‎Gata cu prostiile...
‎și zi-mi ce dracu' vrei de la mine!
‎Kevin.
‎Doamne!
‎Ești bine?
‎Nu din nou!
‎DACĂ TU SAU CINEVA CUNOSCUT ‎SE LUPTĂ CU GÂNDURILE DE SINUCIDERE,
‎INFORMAȚII ȘI RESURSE SUNT DISPONIBILE ‎LA WWW.WANNATALKABOUTIT.COM
‎Subtitrarea: Alexandru Pintilei