‏- סדרה של NETFLIX -
‏מותק.
‏יקירתי.
‏מישהו הולך הביתה?
‏על מה את מדברת?
‏שמעתי אותך אתמול בלילה.
‏שבי. ‏-מי זה?
‏אמרתי לך לשבת.
‏אני נשבעת שאתחיל לנעול ‏את החדרים שלכם בלילה.
‏מי זה?
‏אולי אף אחד בכלל.
‏יש לנו זכות לדעת
‏אם מישהו עוזב. ‏-אם מישהו יעזוב, את.
‏כשהאחרים ישמעו על זה, הם ידרשו לדעת.
‏הם לא שומעים על זה עכשיו.
‏את לא תגידי כלום. אתה מבינה?
‏כי עד שנדע בוודאות, אם נזכיר את זה למישהו…
‏זה יהיה אכזרי, אילונקה. ‏אכזרי באופן שלא ייאמן.
‏זה אכזרי לא לספר לנו.
‏זוכרת כמה קשה היה לשמוע את החדשות?
‏כשגיליתי שאת עומדת למות.
‏להשלים עם זה.
‏אם תגידי את זה למישהו, ‏את תגזלי מהם את השלום הזה.
‏אז אם את חברה שלהם,
‏אם אכפת לך מהם.
‏את לא תגידי כלום.
‏ואם משהו ישתנה בשביל מישהו, אני אספר להם.
‏אני אעשה זאת.
‏ברגע שאדע בוודאות.
‏ולא שנייה אחת קודם לכן. את שומעת אותי?
‏זו אני?
‏לא.
‏אני צריכה שתישבעי לי
‏כי אני יודעת כמה קשה לשבת מולם
‏ולהסתכל על הפנים שלהם ולא להגיד כלום.
‏ואני צריכה שתבטיחי לי ברגע זה ‏שזה בדיוק מה שתעשי.
‏החלטת?
‏אם עדיין נוכל להיפגש בספרייה בלילה?
‏לא, עוד לא החלטתי.
‏אבל אם נרצה לבנות מחדש את האמון,
‏הדרך הכי טובה לעשות את זה ‏היא להיות כנים זה עם זה,
‏לדבר זה עם זה.
‏אני חייבת להיות מסוגלת לסמוך עליכם.
‏כנות?
‏כנות, זה מה שאת רוצה מאיתנו?
‏כן.
‏אני מתגעגעת מאוד לאניה. ‏ואני לא יודעת, אני כועסת היום.
‏- מבוסס על עבודתו של כריסטופר פייק -
‏היי, חכי!
‏חכי.
‏מה קרה? ‏-כלום.
‏-שטויות.
‏שטויות. אני רואה את זה עלייך. מה קרה?
‏זה באמת שום דבר.
‏תראי, אני…
‏אני מצטער על אתמול בלילה.
‏זה בסדר. ‏-לא, זה לא. אני…
‏אני מרגיש ממש רע, ו…
‏אילונקה, מה קרה?
‏אני חייבת לספר לך משהו, אבל…
‏אל תספר לאף אחד, בסדר?
‏ייתכן שזו טעות במעבדה. ‏זה יכול להיות כל דבר.
‏לא נראה לי.
‏וראיתי את הפנים שלה. גם היא לא חושבת ככה.
‏אני מצטערת לספר לך, ‏אבל אני הייתי חייבת לספר למישהו,
‏אחרת הייתי…
‏פורצת בבכי.
‏זו בטח סתם טעות.
‏ומה אם לא? ‏-אז זו לא.
‏אבל מה הסיכויים?
‏אלה נסיבות יוצאות דופן.
‏למה? ‏-בגלל מה שעשינו.
‏הפולחן הצליח. פשוט…
‏לא בשביל אניה.
‏אז מה נעשה עכשיו?
‏אחזור בהקדם האפשרי, ‏ואעדכן אותך במה שגיליתי.
‏לאן את הולכת?
‏סטנטון היא לא היחידה שיש לה תשובות.
‏היא אמרה לא כששאלתי אותה אם זו אני.
‏מייד אחרי שהיא אמרה לי שהיא בטוח תגיד לא, ‏גם אם היא משקרת.
‏אני מבינה.
‏את חושבת שזו את.
‏אלוהים, תראי אותך. ‏-אני לא יודעת.
‏כן, אני רואה משהו. ‏אני מרגישה שאת משדרת משהו.
‏היית כל כך מלאת אור כל הזמן. אבל היום…
‏כן, הוא בהיר יותר.
‏אם זו אני…
‏אני לא יודעת מה אעשה,
‏כי אם אני בסדר ואני אלך הביתה…
‏האחרים… ‏-ילדה חכמה…
‏הלב שלך.
‏אני רוצה להראות לך משהו.
‏בדיוק בזמן.
‏זה מוזר. הזמנתי סנגרייה.
‏נאלצנו להפסיק להגיש אותן. ‏הפירות כל הזמן נתקעו בצינור.
‏אה, זה בסדר. אז רוזה מבעבע.
‏טוב, בוא לפה. הוויטמינים האלה ‏לא יזינו את עצמם דרך הווריד.
‏אתה בסדר?
‏כן, אני עובד על קטע חדש.
‏קטע חדש?
‏כן. אני…
‏לפעמים צריך לתת לאנשים קצת צ'פלין.
‏מי לא אוהב את צ'פלין? ‏-נכון.
‏זה יעזור לך להודיע לי אם התסמינים חוזרים,
‏או אם אתה חווה תסמינים חדשים.
‏לא… התסמין החדש היחיד שלי ‏הוא קומדיה גופנית.
‏את בטוחה שאת יודעת מה את עושה?
‏תירגע. אני יודעת מה אני עושה.
‏נכון. היית עושה את זה ‏בשביל החבר'ה בפנימייה.
‏זה מה שאמרתי.
‏זה מה שאמרת או מה שעשית?
‏זה משנה? ‏-איתך?
‏כן. זה משנה.
‏כי אתה לא יודע מתי אני אומרת את האמת,
‏וזה אומר שאתה לא ממש שם לב.
‏תודה. נראה לי שמשעמם לך
‏והחלטת שיהיה כיף לספר אותי
‏אז המצאת משהו.
‏זה אפשרי.
‏זוכרת את הסיפור שסיפרת באותו היום?
‏על הבחורה שהכרת?
‏מה עם זה?
‏הוא נכון?
‏כמובן.
‏אז… את לסבית.
‏אז מה?
‏סיפרת להורים שלך?
‏כמובן.
‏אני מקווה שזה הלך לך טוב יותר ממני.
‏למה?
‏טוב, אימא שלי…
‏אלוהים אדירים, אימא שלי.
‏עדיין לא התאוששנו, אפילו…
‏כל הכבוד לך.
‏את אמיצה, שרי.
‏לא, אני לא.
‏לא ממש.
‏לא היה קשה לספר להוריי
‏כי להורים שלי לא אכפת מספיק ‏כדי שזה יהיה קשה.
‏אני אפילו לא יודעת אם הם שמעו אותי.
‏אני יכולה להגיד להם שאני מכורה להרואין ‏או שאני בהיריון עם שמיניה
‏ואני עדיין חושבת ‏שזה לא יזיז להם במיוחד, אז… לא.
‏לך יש אומץ, ידידי.
‏סיפרת להורים שלך וזה היה חשוב.
‏אני לא יודע.
‏יש עוד הרבה דברים שלא אמרתי להם.
‏במיוחד לאימא שלי. ו…
‏עכשיו. אחרי אניה.
‏אני מניח שהלוואי ‏שהיו לי ביצים להגיד את זה.
‏היי.
‏הוא עסוק.
‏קדימה.
‏בסדר. זה מוזר. בבקשה תפסיקו להיות מוזרים.
‏מה קורה?
‏הוא מנסה לעשות מעשה אמיץ, ‏אבל הוא צריך טרמפ.
‏- עלי פירות יער -
‏כאן אנחנו שמים את התה בבקבוקים, ‏וזה טוב ויפה.
‏אבל כאן אין ריח טוב.
‏לא רציתי להגיד את זה.
‏את יודעת למה קראתי לחברה שלי "הומור טוב"?
‏כי צחוק הוא התרופה הכי טובה או משהו?
‏כל הרפואה ביוון העתיקה ‏נסובה סביב תאוריית ההומור.
‏הומור הוא מערכת כימית שמווסתת את הגוף.
‏ארבעת סוגי ההומור ביוון העתיקה היו דם, ‏ליחה, מרה צהובה ומרה שחורה.
‏הם האמינו שאם ניתן לשמור ‏על ארבעת היסודות האלה באיזון מושלם,
‏הגוף שלך יהיה נקי ממחלות.
‏הכול קשור, וזה עניין של איזון.
‏רגע.
‏זו מרה?
‏חלק מזה שלנו, וזה מגעיל, באמת.
‏אבל אנחנו לא שולחים ‏שום דבר מזה לעולם. אל תדאגי.
‏זה רק בשבילנו. ניסויים.
‏את יודעת, הם האמינו שסרטן קורה
‏כשיש עודף של מרה שחורה.
‏זה נכון?
‏יש משהו מיוחד מאוד
‏במקום שבו נבנה ברייטקליף,
‏יש משהו מיוחד מאוד בנקודה הזאת בדיוק.
‏והאדם שבנה את ברייטקליף ידע זאת.
‏את מכירה את הסיפור? ‏-סטנלי אוסקר פרילנד.
‏נכון. לכן בניתי את המקום הזה, ‏כי הוא הכי קרוב שיכולתי,
‏הכי קרוב שיכולתי להגיע למקום הזה.
‏סטנטון יושבת על נקודת מפתח ‏שלא דומה לשום דבר אחר
‏מחוץ למצרים העתיקה, ‏והיא לא מוכנה לחלוק אותו,
‏וזה לא קשור לסיפור שלנו. בפעם אחרת.
‏אז הטקס הזה, חמשת האחיות,
‏ארבעת סוגי ההומור בשטח הזה, בנקודה ההיא.
‏בעזרת הבחורה הזו, ‏אני חושבת שזה באמת הצליח.
‏אנחנו מנסים במשך שנים.
‏עשרות שנים,
‏ליצור קצת ממה שמצאת באותו הלילה,
‏וזו הסיבה שנשמח אם תהיי איתנו כאן.
‏כך שנוכל למצוא עוד מהאיזון הזה.
‏מה זה "אנחנו"?
‏מה זה המקום הזה?
‏זהו פשוט מקום לאנשים שעל השביל.
‏מקום בטוח לאנשים שרוצים תשובות אמיתיות
‏ואת מוזמנת לכאן תמיד.
‏וזו לא הצעה שאנחנו מציעים לכל אחד.
‏זה יכול להיות הבית שלך.
‏אם את רוצה.
‏תחשבי על זה.
‏בחורה חכמה כמוך, בחורה מבריקה כמוך.
‏תחשבי על זה.
‏ואם היית יכולה,
‏אמרת שהשתמשת ביומן ישן בשביל הטקס.
‏היומן של אתנה. זה נכון? ‏-כן, נכון.
‏אשמח לראות אותו.
‏לו יכולתי… ללוות אותו.
‏את תסכימי? אם תוכלי להביא אותו לכאן,
‏אם אוכל להביט בו, אני אוכל להבין
‏ואולי, רק אולי, ‏את ואני נוכל למצוא דרכים לעזור להם.
‏לעזור למי? ‏-לחברים שלך. לכולם.
‏לכולם.
‏הוא אצל סטנטון.
‏היומן. היא לקחה אותו.
‏כמובן שהיא לקחה אותו.
‏טוב…
‏מה נוכל לעשות בנידון, לדעתך?
‏שלום. ‏-היי.
‏אז חשבתי על טיול בטבע.
‏אילונקה דיברה על כמה מגניב היער
‏ואני אכלתי שקית מלאה בוויטמינים,
‏כך שיש לי אנרגיה. אז…
‏אולי נוכל למצוא דרך להוציא את האנרגיה?
‏אני לא יודעת.
‏אולי פשוט אשאר לישון הלילה.
‏כן, בטח. אנחנו פשוט… בואי נישאר פשוט.
‏אולי,
‏אני לא יודעת. ‏.אני לא מרגישה טוב היום. אני חושבת שאולי…
‏אקח את היום לעצמי.
‏כן. אני אגיד לך מה,
‏אלך להביא את הספר שלי ואחכה ליד דלתך.
‏אני אהיה בחוץ. וממש כמו שוער, את פשוט…
‏בכל פעם שתצטרכי משהו, תפתחי. אני אבוא.
‏בבקשה אל תעשה את זה. ‏-כי זה מפואר מדי?
‏כי זה ממש קריפי, כאילו, הכי מוזר שיש.
‏בסדר. אני רק…
‏רק צחקתי.
‏אני יודעת. אני…
‏אני מצטערת. אני…
‏אני מצטערת.
‏אתה בסדר?
‏כן.
‏זה בסדר גמור אם אתה רוצה לחזור.
‏ספנסר. מה… מה אתה עושה כאן?
‏אתה בסדר? אני בסדר. אני פשוט…
‏אני צריך לדבר עם אימא.
‏בטווח חיים קצר של 25 שנה,
‏הוא הכניס כמות עצומה ‏של סטיות מיניות לחייו.
‏הוא גם סובל מעודף משקל קיצוני…
‏ספנסר?
‏היי, אימא.
‏המאבק נגד השטן הלך…
‏מה אתם… ‏-אז, התאמנתי על זה,
‏אבל אני לא יודע אם זה אומר ‏שאני אעבור את זה,
‏אז, תרשי לי לנסות?
‏ואז תוכלי לדבר, אם עדיין תרצי?
‏אני עומד למות.
‏זה קורה ברגע זה.
‏אני לא אחלים. אני לא אחזור הביתה ו…
‏חברה שלי, חברה טובה. היא פשוט…
‏היא מתה ולא היה אף אחד סביבה מלבדנו.
‏בלי משפחה. בלי חברים. רק אנחנו ו…
‏היינו מספיק.
‏וראיתי את זה.
‏ו…
‏אני לא יודע. זה גרם לי לחשוב… ‏-ספנס.
‏הם מספיקים גם בשבילי.
‏זה מה שהבנתי.
‏וכשיגיע זמני…
‏והוא יגיע, כמו שאמרתי.
‏אהיה מוקף באנשים שאוהבים אותי.
‏בזכות מי שאני.
‏ללא שיפוטיות או כוכביות
‏או כל השטויות הנוראיות ששמת עליי
‏ואני מבין את זה.
‏ככה חינכו אותך ‏ואלו האמונות שאת נאחזת בהן…
‏אני מבין.
‏ו…
‏למרות שהייתי רוצה מערכת יחסים איתך, אימא. ‏כאילו, קשר אמיתי.
‏טוב, גידלתם אותי בכנסייה, ‏גידלתם אותי להיות אדם חזק.
‏נבניתי בצלמו של אלוהים ‏ואני לא אמור להתחנן לאהבה.
‏אז לא אעשה זאת, אבל…
‏גם לא אשקר לגבי מי שאני.
‏בין אם זה מביך אותך או פוגע בתפיסה שלך ‏של אלוהים או מה שלא יהיה,
‏תעשי מה שאת רוצה.
‏תתעלמי ממני עד שאמות ‏או שתאהבי אותי עד שאמות. אבל…
‏זאת אשמתך.
‏כי…
‏אני אוהב אותך, אימא.
‏אני אוהב אותך בדיוק כמו שאת.
‏אני אוהב אותי. בדיוק כמו שאני.
‏ואני די בטוח שגם אלוהים עושה זאת.
‏אני אוהב אותך, אימא.
‏אתה בטוח?
‏וואו, בסדר.
‏כן.
‏זה פשוט נפלא.
‏תוכל לפקסס לי את התוצאות של התיק שלה?
‏שוב תודה.
‏טוב, לא אמרת דבר כל הדרך הביתה.
‏אז לפני שאתן לך לעלות, ‏אני רוצה לדעת שאתה בסדר.
‏אני פשוט לא מאמין שעשיתי את זה.
‏היית עושה זאת שוב?
‏כן. ‏-אז אתה יודע שעשית את הדבר הנכון.
‏תודה על זה.
‏תנסה לא לרדת על עצמך הלילה, בסדר?
‏כן.
‏אני רק אעמיד פנים שאני במציאות חלופית
‏עם חבורה של הומואים ‏ואנחנו עושים דברים הומואיים מטופשים
‏וכולם תומכים זה בזה
‏ובסוף אני רוקד.
‏זה נשמע נהדר.
‏היי.
‏-אתה…
‏אתה מחכה לנצקי? ‏-כן, היא…
‏אני חושב שהיא עשויה להגיע.
‏הכול בסדר ביניכם? ‏-בינינו? כן, כמובן.
‏זו רק אניה, את יודעת?
‏זה פגע בנו די קשה.
‏אתה רוצה לחכות לה או…
‏לא. בואי נלך.
‏מה יש?
‏כן. קר.
‏היא אמרה לנו שהיא לא החליטה ‏אם אנחנו יכולים להמשיך להיפגש.
‏אולי היא עוד לא רוצה ‏שנדבר זה עם זה יותר מדי.
‏זה לא הוגן.
‏הוגן או לא, נראה שאנחנו לא נפגשים הערב.
‏וזה בסדר. הייתי עייף בכל מקרה.
‏אם כך, טיול לילי.
‏היי.
‏הינה את.
‏סליחה. זה היה… סליחה.
‏הלכתי בדרך הארוכה. כולם למטה?
‏הדלתות נעולות.
‏וואו, זה מבאס.
‏כן. נכון.
‏אני…
‏התגעגעתי אלייך היום.
‏כן.
‏את יודעת, את לא צריכה להרגיש רע.
‏אם תזרקי אותי. באמת.
‏מה? ‏-אומרים שהחיים קצרים מדי
‏להיות עם מישהו אם זה לא מתאים
‏וזה ממש נכון לגבינו. אז…
‏לא, זה לא. לא.
‏עמדתי לספר סיפור הערב. במועדון.
‏רוצה לשמוע אותו?
‏כן.
‏אני מצטערת שהתחבאתי.
‏זה לא מפני שאני רוצה להרחיק אותך.
‏לא. אמרתי לך. אני מבין. ‏-זה מפני ש…
‏אני רוצה לתת לך להתקרב.
‏באמת, ו…
‏חשבתי הרבה מאז שאניה מתה
‏על מה שנשאר ו…
‏לגביך ולגביי.
‏ואני ממש רוצה שתשמע את הסיפור.
‏אני מקשיב.
‏אני קוראת לסיפור הזה "הדרך לשום מקום".
‏הוא עוסק בבחורה בשם תרזה.
‏היא קשוחה, מורכבת וממש לא קל להכיר אותה.
‏כשאנחנו פוגשים אותה, ‏זה הלילה בו תרזה הייתה חייבת לברוח.
‏לעזאזל!
‏אנחנו צריכים טרמפ. אפשר להיכנס?
‏אני לא יודעת. אני רק נוהגת… ‏-צפונה?
‏ישר קדימה. כן, אני… ‏-אנחנו בכיוון הזה.
‏יש לי הופעה.
‏את יודעת מה? כן. בסדר. לעזאזל.
‏תודה על הטרמפ. איך קוראים לך?
‏תרזה. ‏-אני פרידום ג'ק.
‏וזו הבחורה שלי, פופי קורן.
‏וואו, אלו שמות.
‏טוב, אי אפשר להקים להקת רוק ‏עם שם כמו צ'אד.
‏אכפת לך אם אעשן?
‏אני… ‏-אל תדאגי. זה לא טבק, מתוקה.
‏אם זה מה שמדאיג אותך.
‏צריך לשים לב למה שאנחנו נושמות, נכון?
‏אז אתם בלהקת רוק?
‏אנחנו להקת רוק.
‏יש עוד שניים, אחרת נהיה צמד.
‏אז…
‏לאן את נוסעת, תרזה?
‏אני לא ממש בטוחה.
‏כל מקום מלבד כאן.
‏מה את יודעת? אני חושב ששמעתי על המקום הזה.
‏אולי הייתי שם. ‏אולי ניגנתי שם פעם או פעמיים.
‏פשוט תנהגי כל הלילה, ליעד לא ידוע? ‏זה הרעיון?
‏זה הרעיון.
‏זה רעיון מצוין. פשוט לנסוע…
‏בלי מקום ספציפי ללכת אליו.
‏אה, זה דבר נדיר.
‏זה דבר יפהפה, גברתי הצעירה.
‏אה, עוד טרמפיסט.
‏אני לא חושבת שהם מחפשים טרמפ. ‏הם לא מסמנים.
‏אז עדיף לא להאט.
‏אולי הם בצרות. אולי הם צריכים עזרה.
‏הם היו מסמנים אם הם היו צריכים עזרה.
‏טוב, אולי הם לא יודעים שהם צריכים עזרה.
‏או שהם לא יודעים איך לבקש.
‏אם זה שווה משהו, לדעתי צדקת שהמשכת לנהוג.
‏זאת לא המכונית שלך, פרי. ‏תשאל אותה אם היא אוהבת מוזיקה חזקה.
‏אני… לא אכפת לי.
‏כביש פתוח שכזה? פתוח בפראיות?
‏זה הפסקול. ‏-רואה, היא מבינה.
‏אל תקשיבי לה. כן. תגבירי את זה חזק.
‏תנהגי כל הלילה. זה רוקנרול.
‏כן, לא בדיוק כל הלילה. ‏נשאר לך רק רבע מיכל.
‏זה…
‏מוזר. אני… ‏-יש תחנת דלק בהמשך.
‏רבע מיכל זה הרבה. את לא צריכה לעצור.
‏כדאי לך לעצור.
‏בסופו של דבר, אבל רבע מיכל זה הרבה דלק.
‏את יכולה להמשיך. ‏-תעצרי בצד.
‏- סטופ אנד גו ‏דלק ומצרכים -
‏- פתוח -
‏היי, חכי רגע.
‏אני אבדוק אם יש כאן מישהו.
‏קפוא בחוץ.
‏תשאירי את החימום פועל.
‏את יודעת, לא בטוח לאסוף טרמפיסטים.
‏במיוחד לגברת צעירה שנוהגת לבדה.
‏את ילדה אמיצה.
‏זה לא מזיז לי.
‏כן, אני מבינה את זה.
‏לא מזיז לך. לעזאזל.
‏את נוסעת לכל מקום שהוא לא פה.
‏ממה אתה בורחת, יקירה?
‏כלום.
‏הייתי פשוט צריכה לנסוע.
‏למה?
‏אני לא… כלומר, זה משנה?
‏הייתה לך ילדות טובה?
‏כן, אבל… ‏-מה רצית להיות כשתהיי גדולה?
‏יותר מכל דבר אחר?
‏כשחשבת על העתיד המושלם שלך,
‏איך נראית? מה עשית?
‏למה את רוצה לדעת?
‏כי את מרתקת בעיניי.
‏למה?
‏אני יכולה להבחין.
‏איפה רצית להיות בעוד עשר שנים?
‏מה בנוגע לחמש שנים, או שנה או מחר,
‏פשוט תמציאי משהו.
‏דבר אחד שרצית לעשות
‏אחרי הערב.
‏אני לא יודעת.
‏אין אף אחד אחר. אין מכוניות בכביש.
‏אף אחד אחר. איך הגעתי לכאן?
‏איך אני… אני לא אמור להיות כאן.
‏אלוהים. ‏-מה?
‏מה זה היה, לעזאזל?
‏כנראה שכל אחד מחפש את דרכו שלו כאן.
‏הרבה נשמות אבודות בתחנות עצירה,
‏מלאכים ושדים וכל העסק המזוין.
‏בחורה צריכה להיזהר.
‏היי, תכבי את המנוע.
‏למה? ‏-תכבי את המנוע.
‏אבל למה? החום… ‏-יחזיק מעמד.
‏אין פה אף אחד.
‏נראה לי שסגור.
‏אתה בטוח לגבי זה, מותק?
‏בטח יש עוד תחנות דלק בהמשך הדרך. ‏תמשיכי לנסוע.
‏זה הרכב המזוין שלה, פרי.
‏אל תגיד לה מה לעשות!
‏מצטער על זה.
‏אני מת על נסיעות בלילה, ‏במיוחד כשחשוך כל כך.
‏רואים את המכוניות האחרות בכביש בערפל,
‏בהתחלה רואים רק את הפנסים האחוריים. ‏כמו עיניים אדומות בחושך.
‏מה זה?
‏מה קרה? ‏-הוא לא נפתח.
‏אתם לא מריחים את זה?
‏מה זה? זה מריח כמו… ‏-את צריכה לעצור בצד.
‏אם זה מגיע מהמנוע, את צריכה לעצור בצד.
‏סליחה. זה הג'וינט שלי.
‏מתי הדלקת…
‏זה לא הריח.
‏את בסדר, תרזה?
‏כן, פשוט מאוחר. אני עייפה.
‏זה יעזור. ‏-אני בסדר.
‏ברצינות? מה הריח הזה?
‏לעזאזל!
‏היי, זה בסדר.
‏מה זה היה?
‏בטח פגענו במשהו מעופף. ציפור.
‏באמצע הלילה? ‏-אז עטלף.
‏איך זה נראה?
‏אני לא יודעת. לא ראיתי את זה. זה נראה…
‏לדעתי זה היה ירוק.
‏זה יכאב.
‏מה?
‏מה אתה אומר לה, פרי? ‏-כלום.
‏מה לעזאזל?
‏מה תגידי על זה? זה מעניין.
‏הוא בטח חלף על פנינו כשעצרנו.
‏אנחנו צריכים לעצור.
‏לעזאזל!
‏אה! ככה טוב יותר.
‏בסדר, תעצרי. יש עוד תחנת דלק בהמשך.
‏מה זה היה? ‏-תעצרי בצד!
‏- דלק ומצרכים -
‏- פתוח -
‏זו אותה תחנת דלק?
‏לא, כולן פשוט נראות אותו הדבר.
‏טוב, יש תחנות שפועלות הלילה?
‏רגע, שבי בנחת.
‏חכי כאן. אני אבדוק.
‏מאוחר. זה עלול להיות מסוכן.
‏עדיף שתשאירי את המנוע פועל.
‏זאת המכונית שלך, תרזה.
‏זאת המכונית המזוינת שלך.
‏את לא חייבת לעשות את מה שהוא אומר.
‏הריח מבאס.
‏אז בואי נשאף קצת אוויר.
‏נצא החוצה. את ואני.
‏נתרחק מהריח. מה את אומרת?
‏הינה.
‏קדימה! תיכנסו למכונית! עכשיו!
‏אנחנו צריכים ללכת! תיכנסו למכונית המזוינת!
‏מה קורה? מישהו עוקב אחרינו?
‏סעי! עכשיו!
‏מה לעזאזל?
‏זה שום דבר. הכול טוב.
‏מה לעזאזל? ‏-זה שום דבר.
‏לא. אני בטוחה שהוא צודק.
‏אני די בטוחה שזה היה שום דבר.
‏זה היה קרוב.
‏מה זה היה?
‏הוא סתם שמח לאיד. ‏-היא סתם מקנאה.
‏על מה לעזאזל אתם מדברים? ‏ומה לעזאזל קורה פה?
‏מה אם הרגתי את העובד בתחנה?
‏תשתוק.
‏ברצינות, מה אם הרגתי אותו?
‏מה אם קניתי ארגז בירה ‏והוא הסתכל עליי מוזר והתעצבנתי,
‏וניסיתי לפתוח את הקופה והוא נלחם בי,
‏אז תפסתי את פניו וטרקתי אותם על הדלפק,
‏והשיניים שלו נשברו
‏וקפצתי מעל הדלפק,
‏שברתי בקבוק ‏והשתמשתי בו כדי לנסר לו את הגרון.
‏וזה לקח זמן,
‏אבל אז הדם ניתז.
‏לכן תמיד טוב
‏לעמוד מאחוריהם כשעושים זאת,
‏כי הדם ניתז וכמעט לא מלכלך את הבגדים.
‏כמעט.
‏אולי זו הסיבה שאני לובש בגדים כהים.
‏כי זה מסתיר את הדם.
‏תעוף מהמכונית שלי.
‏היי, עכשיו. ‏-אני אעצור בצד
‏ואתה תעוף מהמכונית שלי!
‏לא נראה לי. ושלא תעזי.
‏היי, תפסיק. הוא מדבר שטויות.
‏אולי אני מדבר שטויות. ‏או אולי פופי יודעת יותר טוב.
‏אולי היא יודעת…
‏שאנחנו לא משאירים אף אחד בחיים ‏ברגע שהם מגלים מה אנחנו עושים.
‏ואולי את מוצאת חן בעיניה
‏וזו הסיבה שהיא לא רוצה שתאמיני לי.
‏אולי אנחנו חייבים לטפל בך
‏כפי שטיפלנו בבחור השני
‏שאסף אותנו מוקדם יותר הערב.
‏פרי…
‏או אולי אני מזבל בשכל, ‏אבל אני אגיד לך משהו…
‏זה יכאב.
‏וזה הדבר היחיד שאמרת עד עכשיו שהוא נכון.
‏היי, את בסדר?
‏אלוהים.
‏מה זה היה לעזאזל? ‏-היי. בחייך.
‏אתה גאה בעצמך? ‏-על מה את מדברת?
‏מה את בכלל עושה? ‏-למה אתה כזה חמור?
‏על מה את מדברת?
‏את עושה את זה תמיד. ‏-אלוהים.
‏את לא חלק מהלהקה? ‏-אתה כזה תינוק.
‏אולי כדאי שתצאי בקריירת סולו. ‏-מה שתגיד.
‏את באמת הבחורה שלי?
‏- דלק -
‏מה קורה?
‏מה?
‏ואל תתעסקו איתי. מה קרה שם?
‏ו… ואל תנסו להפחיד אותי
‏או שאעצור בצד ואתם תמשיכו ברגל.
‏מה קרה איפה?
‏בתחנת הדלק.
‏אמרתי לך שאין שם אף אחד.
‏גנבתי ארגז בירה ושמעתי רעש.
‏את זוכרת את זה?
‏ברור שכן. היא רק איבדה ריכוז לרגע, נכון?
‏כן, אני איבדתי ריכוז.
‏אני מצטערת. אני עייפה.
‏אנחנו נוסעים במעגל?
‏לא נראה לי. ‏-אולי.
‏הריח המחורבן הזה.
‏מה לעזאזל?
‏זה בסדר.
‏תרזה.
‏לא, את לא יכולה לעצור עכשיו, מותק.
‏זהירות!
‏זו ילדה? אני…
‏כדאי שנבדוק מה איתה. תכבי את המנוע.
‏לא.
‏אני מכיר את החרא הזה. היא פיתיון.
‏הם נעזרים בילדה, עוצרים את המכונית,
‏ואז הפסיכים מחכים בין השיחים
‏או מתכופפים ליד הדלת,
‏הם מוכנים לחסל אותך על הכביש,
‏בזמן שהם גונבים לך את הרכב ‏ודורסים אותך באיטיות
‏כדי לשבור לך את כל העצמות, ‏אחת אחרי השנייה.
‏היא ילדה קטנה, פרי.
‏זה מה שהם רוצים שתחשבי.
‏אני מרגישה כאילו שאני מכירה אותה מאיפשהו.
‏היא כל כך קטנה. אני…
‏לא. אל, אל תצאי!
‏את בסדר?
‏חכי!
‏היי. אל תרדפי אחריה. זאת מלכודת. אני נשבע.
‏אני אבוא איתך.
‏שתיכן מטורפות.
‏מה לעזאזל?
‏הריח הזה…
‏מה?
‏- סטופ אנד גו -
‏היא לא שם.
‏אבל איפה היא יכולה להיות?
‏הילדה הקטנה כאן לגמרי לבדה. ‏אנחנו חייבות למצוא אותה.
‏המוסך.
‏- ספל הקפה -
‏תפתחי את זה.
‏אחותי, עזבי את זה. אנחנו… נחזור למכונית.
‏לא, אני…
‏אני…
‏אני לא…
‏לא יצאת מהמוסך.
‏את עומדת למות.
‏זה יכאב.
‏למות? ‏-לחיות.
‏זה יכאב כל כך אם תישארי. את יודעת את זה.
‏זה יכאב אם תישארי.
‏זאת ההחלטה הנכונה.
‏אל תכבי את המכונית.
‏תשאירי אותה פועלת עד הבוקר.
‏הוא לא משקר בקשר לזה.
‏כל מה שאמרת לפני שנכנסת למכונית,
‏לפני שהדלקת את המנוע…
‏צדקת.
‏יכאב לך מאוד אם תישארי.
‏זה יהיה ממש קשה.
‏החיים קשים מאוד, לעזאזל. וזה יכאב.
‏אבל אני נלחמת עלייך.
‏מי את?
‏אנחנו את, מתוקה.
‏יהיה קשה להישאר.
‏אבל אלחם עלייך. אני אהיה פה.
‏אבל זה כל כך קל יותר כשפשוט משחררים.
‏תני למנוע לעבוד. תני לעצמך לחמוק.
‏את תמיד תישאי את שתינו איתך.
‏אנחנו נתווכח בראש שלך. תמיד.
‏זה הולך להיות כל כך קשה. ‏אבל אעזור לך לסחוב אותה.
‏אני כל כך עייפה.
‏אני יודעת. אבל צריכים אותך. ‏בדרכים שאת לא יכולה לראות.
‏לא צריכים אותך. אפשר להחליף אותך.
‏לעולם לא יחליפו אותך.
‏את צריכה להיות כאן. ‏-את לא.
‏תהיי חופשיה. ‏-חכי עוד שנייה.
‏רק עוד רגע.
‏ותראי מה יקרה.
‏זה קל יותר ככה.
‏זאת הייתה הנסיעה הארוכה בחייה, ‏והיא לא יצאה מהבית.
‏זאת הייתה הדרך האפלה בחייה, ‏והיא לא יצאה מהמוסך.
‏אבל בסופו של דבר,
‏היא בחרה להישאר.
‏אני לא יודעת אם זה שינה משהו בסוף.
‏מה זאת אומרת?
‏כי שיניתי קצת את הסוף.
‏זה סיפור טוב יותר ‏כשהיא פותחת את דלת המוסך, אבל…
‏הינה העניין.
‏היא הצליחה לצאת מהמכונית, לפחות.
‏אבל היא לא הגיעה רחוק יותר.
‏מה שקרה באמת זה שאימא שלה חזרה הביתה
‏והריחה את הגז.
‏היא נכנסה לראות את בתה עם ‏עיניה האדמומיות ופניה הנפוחות.
‏בזמן שהיא נחנקת מפחמן חד־חמצני.
‏והיא צרחה,
‏היא צרחה באופן שהיא צרחה רק פעם אחת בעבר.
‏זו הייתה אותה צורה שבה היא צרחה ‏כשהיא גילתה שבעלה מת.
‏היא נשמה לריאות של הבת שלה,
‏ולחצה על ליבה של בתה כדי שיפעם.
‏והיא ישבה באמבולנס ליד הבת שלה. ‏והחזיקה את היד שלה.
‏ואז הבת שלה עמדה לחיות.
‏היא הייתה בחיים ונשמה שוב. ואז…
‏ואז הרופאים אמרו שהם מצאו סוג אחר של רעל
‏שחי בתוכה.
‏היא החזירה את בתה לחיים, ‏אך היא גססה בכל זאת.
‏הפעם לאט יותר.
‏אני מצטער. אני לא יודע מה להגיד, ‏חוץ מזה ש אני שמח שאת כאן.
‏אפילו אם זה אומר שזה רק לעוד זמן קצר.
‏זה מוזר כל כך…
‏באמת חשבתי שאני לא רוצה לחיות.
‏באמת חשבתי את זה.
‏כן. דיכאון הוא דבר מדהים.
‏המוח שלך מנסה להרוג אותך.
‏המחשבות שלך מנסות להרוג אותך ‏ואני הקשבתי להן.
‏ואז…
‏חשבתי שאני רוצה למות.
‏אבל שרדתי. והבנתי כמה אני רוצה לחיות.
‏וגיליתי שאני עומדת למות בכל מקרה.
‏זה דפק אותי.
‏זה דפק אותי בלי הפסקה.
‏אני מצטער. אני לא…
‏אני לא יודע מה לומר.
‏למה סיפרת לי את הסיפור הזה?
‏כי אני רוצה שתכיר אותי.
‏תכיר אותי באמת.
‏כי אני רוצה שתישאר.
‏הלו?
‏היי!
‏אמרתי, היי!
‏בואי נפסיק עם השטויות…
‏תגידי לי מה את רוצה ממני!
‏קווין.
‏אוי, אלוהים.
‏אתה בסדר?
‏לא שוב.
‏- אם אתם או מישהו שאתם מכירים ‏סובל ממחשבות אובדניות, -
‏- ניתן למצוא מידע ועזרה באתר ‏www.wannatalkaboutit.com -
‏תרגום כתוביות: רועי שרון