EN NETFLIX-SERIE
Kontant eller kort?
DOBBELTUDGAVER AF PEOPLE
1997S SMUKKESTE PERSONER I VERDEN VORES TOP 50
JANE'S DANSE STUDIO BALLET STEP JAZZ
STANDARD, HIPHOP OG MODERNE SWING
Tre, fire. Næste.
Tidligere i Orden og formaninger.
Hun har ikke været død længe. Liget viser ingen tegn på forrådnelse.
Han havde hende i fryseren i to uger.
Det kalder jeg en "kold sag".
BASERET PÅ CHRISTOPHER PIKES BOG
Undskyld. Jeg ikke er der for dig…
CAMPBELLS TOMATSUPPE
-Hvordan går det? -Hej. Hvordan går det?
-Godt. -Hej.
Hej.
Har du et øjeblik?
-Har jeg gjort noget forkert? -Nej, slet ikke. Jeg vil bare snakke.
Går det godt?
-Godt, det er… -Kedeligt.
Jeg ved det, jeg begyndte også ved kassen.
Jeg klager ikke.
Bare taknemmelig for et job.
Alle jobs har udfordringer.
Har du nogen hobbyer eller mål?
Jeg vil ikke snage. Du gør det godt.
Du er bare ikke den første,
vi har haft fra programmet, og vi vil gerne have, at du bliver.
Du havde vist problemer på dit tidligere job
og det forrige.
Overgangen fra der, hvor du var, til der, hvor du skal være,
kan være svær.
Hvor længe har du været med i programmet?
-To år. -Og nu starter du forfra igen.
Det kan ikke være nemt.
At have mål, selv små mål, professionelle eller ej,
især et kedeligt sted som her, kan hjælpe.
Tilgiv mig for at sige det? Jeg kan ikke forestille mig, hvad du har oplevet.
Det tætteste jeg har været,
var da jeg var indlagt i en uge med en kollapset lunge.
Anya, du…
virker lidt apatisk.
Har du nogen?
Mål.
Venstre. Du skal først…
Hele kroppen. Sådan.
Selv til sparkene. Ja.
Det er godt. Selv til sparkene.
Tidligere i Orden og formaninger.
Ingen tegn på indbrud, så det var nok overlagt.
Mønstret tyder på slag med en stump genstand på begge ofre.
Jeg tror, han dræbte pigen i sengen først med en hammer.
Og drengen?
Han hørte nok larmen.
Hvordan gik din dag?
Forkert sted på det forkerte tidspunkt.
Vi bør tjekke for fingeraftryk.
En skam.
Måske drak de ikke, men de blev godt nok fulde.
-Til dem før. -Til dem efter.
Til os nu.
Du lytter til AM pendlerradio med 50.000 watt FM-strøm.
Find os øverst på hitlisterne.
Rock'n'roll hele morgenen.
Vi er KSXP.
Det må være din hud, jeg synker ind i
Det må være virkeligt For nu kan jeg mærke
Spontan regression.
Jeg havde en roommate, hvor jeg boede før.
Hun var indblandet i alt muligt, som jeg syntes, var…
virkelig dumt.
Hun fortalte mig engang om en helgen.
Han havde en tumor på benet, som ikke ville gå væk.
Og han blev rigtig syg af noget andet.
Hans krop reagerede på forkølelsen eller influenzaen,
og endte med også at slå tumoren ihjel.
Pludselig besluttede hans krop at gøre det rigtige for ham.
Spontan regression.
Jeg grinede hende op i ansigtet.
Jeg havde det rigtig skidt for et par år siden.
Og mine venner dengang…
Det var faktisk min roommates idé.
De sneg mig ud en aften og besluttede
at prøve noget
skørt, virkelig skørt,
for at hjælpe mig.
Og jeg blev rigtig syg.
Virkelig syg.
Feber, ind og ud af bevidsthed.
Alle troede, jeg var færdig.
Og så for en gangs skyld,
besluttede min krop at gøre det rigtige.
Og jeg vågnede.
Jeg tror…
Jeg blev vist bedre, ikke?
Og det…
der havde defineret så stor en del af mig,
defineret så meget af mit liv…
var pludselig bare…
væk.
I stedet for at føle mig reddet,
følte jeg, at jeg blev tygget på og spyttet ud,
som om den havde ædt dele af mig.
Gode dele.
Og her er jeg.
Det, der er tilbage.
Spontan regression.
Det lød åndssvagt…
…dengang.
Det gør det stadig.
Men den roommate…
hvor hun end er…
Jeg…
håber…
hun griner.
Det fortjener hun.
SEATTLE OMRÅDET DE GULE SIDER
Hej.
Rhett?
Ja.
Jeg er her.
Går det godt? Hvordan har du det?
Det er godt at høre din stemme.
Anya, hvad vil du?
Ikke noget. Jeg…
Jeg ringer bare.
Jeg…
Jeg har ikke hørt fra dig i…
-Hvad vil du? -Ikke noget.
Det går bedre…
for mig nu.
Meget bedre.
Så jeg tænkte, jeg ville ringe og fortælle det.
Bare så du ved, jeg har det godt.
Og jeg er ked af det.
Af hvad?
Det hele.
Jeg ved ikke,
hvad du vil have fra mig, Anya.
Ikke noget, jeg…
Jeg er i byen nu.
Jeg er alene, og jeg kender ingen.
Jeg troede, du kunne fortælle mig…
Fortælle mig, at det nok…
At det nok skal gå.
Hvad skal nok gå?
Det hele.
Jeg kan ikke…
gøre det om.
Jeg kan ikke gøre mig om.
Jeg kan ikke forestille mig et liv, hvor noget fungerer for mig.
Det har jeg aldrig kunnet.
Der er en stemme i mit hoved, der bliver ved med at sige:
"Du er i stykker."
"Du er i stykker. Du er i stykker." Igen og igen,
og jeg kan bare ikke…
få den til at stoppe.
Jeg…
Jeg ville ønske, du ville tale med mig.
Jeg undskyldte.
Jeg var et mareridt og jeg…
Jeg kvajede mig.
Men du forsvandt!
Jeg havde brug for dig!
Du var det eneste familie, jeg havde!
Så jeg gik min vej.
Men jeg ønskede bare, at du skulle finde mig.
Anya…
Hvorfor kom du ikke og fandt mig, Rhett?
Du vidste, at jeg aldrig ville gøre det.
Rhett?
Rhett!
Set eller uset. Her, men ikke her.
Jeg vil tale om noget, du nævnte sidst.
Okay.
Jeg lagde mærke til din formulering:
"Mine venner dengang."
Er de ikke længere dine venner?
-De er her ikke mere. -Her som i lokalt eller her som i…
Er jeg den eneste, der bidrager til gruppen?
I må gerne sige noget,
når som helst, venner.
Ikke noget.
De mennesker, vi…
mister, er…
aldrig helt væk.
Pis med dig.
Du ved, jeg…
Jeg troede, at de ville kontakte mig.
Sende små beskeder fra det hinsides. Sende et tegn.
Jeg plejede at søge overalt, men det er bare…
Det med spontan regression er, at det ligner…
magi, men det er bare immunforsvaret, der er forstærket af en infektion,
som gør sit job.
Der er ingen magi.
Hvis magi eksisterede, hvis der…
overhovedet…
var retfærdighed i denne verden,
ville det, der virkede for mig, have virket for dem.
De ville stadig være her.
Men det er de ikke.
De er alle døde.
Og de fem…
forbandede søstre ville have blandet sig for dem. Hele klubben.
Vi udførte ritualet seks gange til. Det…
De fem møgtøser ignorede os.
Nu er alle mine venner væk.
Sandra, død. Cheri, død.
Amesh, død, og han døde så…
Kevin, død. Natsuki, død.
Ilonka, frøken Magisk Tænkning…
død.
Død for et år siden.
Hvis du talte sandt,
hvis de stadig var hos mig,
ville de råbe.
Ikke hviske.
De ville råbe, skrige, ryste væggene
for at fortælle mig, at jeg ikke behøver være bange mere.
At jeg ikke skal hade mig selv, fordi jeg er her, og de ikke er.
Altså, hvis…
de stadig var her.
Hvilken ven ville ikke det?
Hvad fanden?
Jeg kunne ikke finde prisen på den.
Er alt okay her?
Jeg kunne ikke finde prisen.
Jeg overtager herfra.
Jeg skal bruge en pris på en hammer.
Kasse et, prisen på en hammer.
Du godeste.
Åh gud. Amesh?
Amesh. Amesh. Åh gud!
Åh gud. Det virkede også for dig!
Frue?
Se dig lige. Jeg troede ikke, det virkede.
Hvad virkede?
Ritualet. Spontan regression.
Du er her. Du er her fandeme, Amesh!
Jeg hedder Luke.
Som der står på skiltet her.
-Jeg kan ikke… -Jeg…
-Er alt i orden? -Jeg forstår ikke.
Denne kvinde har vist brug for lidt hjælp.
Tager I…
Tager…
Tager du pis på mig?
-Luke, vi bør ringe til nogen. -Ja, god idé.
Ja, hej. Vi er i spilbutikken på Main Street.
Vi har en kvinde her, som er lidt desorienteret.
Hun har måske brug for hjælp.
Jeg kom, så snart jeg kunne. Hvad er problemet?
Er du okay, frøken?
Jeg ville ikke gøre det.
Jeg ville ikke.
Fortæl, hvad der skete.
Hun sprang i efter ham,
men da han ikke kom op, gjorde jeg det eneste,
jeg kunne komme i tanke om.
Jeg sprang også i, men jeg kunne ikke finde ham.
Hej Anya.
Midnat, min ven.
Som sædvanligt sender vi live fra gangen.
Jeg meddeler med glæde, at Stanton er ved at gå amok.
Hun har ikke talt med os, siden hun så os i kælderen.
Og vi er ikke velkomne på biblioteket lige nu.
Men Mark sagde, at hun havde sagt, at det var i orden lige nu,
så de ved, vi er her.
Og Natsuki, vil du sige noget?
-Ilonka, besværgelsen. -Undskyld.
Til dem før og dem, der kommer efter.
Til os nu og til dem hinsides.
Til dem før og dem, der kommer efter.
Til os nu og til dem hinsides.
Set eller uset, her, men ikke her.
-Set eller uset, her, men ikke her. -Set eller uset, her, men ikke her.
I forgårs aftes var det Kevin og i går var det Spence.
Og i aften har vi noget helt særligt til dig.
Natsuki?
Anya, jeg bragte den her til dig.
Jeg spurgte mig for, for der var var noget, jeg ikke vidste om dig.
Din skattekiste af hemmeligheder.
Her kommer det. "Det er ritualaften.
Vi synger rundt om dig.
Og så sker det. Et lysglimt.
Du forsvandt fra værelset.
Og i en uge, ligesom Julia Jayne,
kunne ingen finde dig.
Men så kom du tilbage.
Helbredt og sund, ligesom Julia blev det.
Stanton viser dig dine muligheder, men du bliver på Brightcliffe
i et par uger mere og gentager ritualet for os alle.
Og det virker.
For os alle.
Vi har en hel etage i en lejlighed.
Det er en Brightcliffe-invasion
med huslejestop plus invalidepensioner plus…"
Jeg troede, vi skulle bevare jordforbindelsen efter ritualet?
Jeg fortæller historien. Forstået?
-Beklager, Anya. -Det er okay.
"Det er superbilligt, og vi kan bo der for evigt.
Du starter på en uddannelse og får en benprotese,
så du kan gå til dans igen.
Efter en fantastisk dansetime en dag…
…kommer din gamle barndomsven,
Rhett ind.
I slutter fred.
Og køber et hus sammen
med et hvidt stakit.
Og der bliver du…
i årevis.
Du har børn."
Sandra brugte matematik for at fastslå, hvor mange.
-To et halvt smukke børn. -Han laver sjov.
Med babyer skal man altid runde op. Så det er tre.
-Og en schæferhund. -Og en blød schæferhund.
Gik jeg glip af noget?
Bilen.
Det er en lyserød Jeep med et kranium malet på motorhjelmen.
Perfekt.
Og der lever du resten af livet med din familie.
Tryg, glad og elsket.
Og vi købte de andre huse i kvarteret, så…
Hvad så?
Du flytter ind i forstaden.
Gamle venner kontakter dig for ugentlige sammenskudsgilder,
og der er ingen vej ud.
Det var alt for i aften.
Ilonka arbejder på historien til i morgen,
så du kan godt glæde dig.
Godnat, Anya.
-Godnat, min ven. -Sov godt.
Godnat, hertuginde.
Godnat, Anya.
Det er kun dig og mig nu.
Jeg håber ikke, jeg holder dig for sent oppe.
Jeg ville bare sige et par ting.
Roommate til roommate.
Jeg ville bare sige undskyld
for ritualet.
Da du besvimede, jeg…
Jeg har aldrig været mere i panik.
Du skulle have set Stanton.
Jeg ved ikke, om hun nogensinde vil tale med mig igen.
Hun sagde ting, kun du kunne have lært hende.
Jeg håber, du kan tilgive mig.
Det er bare så uretfærdigt.
Det, der sker for dig. Det, der sker for os.
Så…
Jeg håber, du kan høre mig.
Vi er alle med dig derinde.
Og det vil vi altid være.
Tak.
Du er ikke alene.
Det skal nok gå.
Godnat, Anya.
Godnat.
Nej tak.
Jeg vil mærke dem.
Nogen sagde engang:
"Man bør dø stolt,
når det ikke længere er muligt at leve stolt."
Friedrich Nietzsche.
Jeg var næstbedste student engang…
i et andet liv.
Et kort, kort liv.
Det er ikke livslængden, men dybden.
Det var Ralph Waldo Emerson.
Og din ven, hun…
Hun levede livet fuldt ud.
Og hun var sød, selv når hun havde store smerter.
Det er svært.
Det er smukt.
Nogle gange var hun en…
heftig, vanvittig møgtøs.
Men det var også smukt.
Ralph Waldo Emerson havde en mere.
"Verdens hemmelighed
at alt overlever og ikke dør,
men trækker sig lidt tilbage…
for derefter…
komme frem igen."
John Lennon sagde noget i stil med:
"Døden er at gå fra en bil til en anden."
Jeg ville sige,
skid hul i bilen.
Og til helvede med kræft.
Det hele?
Hun efterlod alt til dig.
Hvad er det?
Udover bankkontoen,
forsikringen og alt på hendes værelse,
var det det eneste, hun efterlod.
Jeg er ligeglad med penge.
Det var hun også.
-Sagde hun hvorfor? -Der er én anden ting.
Fortæl mig, hvor du fandt den, og hvad du lavede nedenunder,
og hvorfor jeg ikke skal smide dig ud.
Tro ikke, at jeg ikke ville gøre det.
Du kender mig ikke, Ilonka.
Du ved ingenting.
Jeg fandt den på biblioteket,
så hvis du forventer en bedre historie,
er jeg ked af at skuffe dig.
Hvad vi lavede i kælderen?
Vi spildte tid på at ændre noget, der ikke kunne ændres.
Vi spildte Anyas tid.
Det er det værste, for hun havde ingen tilbage.
Hvis du vil smide mig ud, så gør det nu,
for jeg har fået nok for i dag.
De fem søstres ritual.
-Det virkede ikke. -Ikke for Anya. Nej.
Og det er ikke din skyld.
Det er ikke som at bage.
Det handler ikke kun om ord og ingredienser.
Du prøvede, og det er vigtigt. Det var vigtigt for Anya. Det lover jeg.
Din tatovering.
Hvad er det?
Vi har dem alle.
Det er ikke uhyggeligt. Det er et timeglas.
Timeglasset betød meget i oldtiden.
Det var en af de tidligste måder at holde øje med tiden på.
Kan du se, hvad det er lavet af?
I oldtidens Grækenland var dette Jorden, og dette var luft.
Som det er ovenover, sådan er det nedenunder.
Men det vigtigste ved et timeglas er,
at man kan vende det.
Livet kan sejre.
Det var det, paragonerne prøvede på.
De for bare vild på vejen.
Hvordan kender du til paragonerne?
De kom her af de samme grund som os.
Jord, vand, ley-linjer.
Alle rygterne er sande.
Fly får fejl i instrumenterne,
når de flyver over området.
Skovene er fulde af legender om helbredelse.
De rige og døende, new age-kulter, ufo-entusiaster,
og stort set alle andre skøre typer af folk gennem årene.
Vi samler naturlægemidler, så vi er blide som killinger,
sammenlignet med nogle af de andre.
Det er vigtigt ikke at gøre skade.
Medmindre man er nødt til det.
Jeg må hellere gå.
Stanton er allerede sur.
Georgina bærer nag. Uden tvivl.
Måske finder hun ud af, at hun kan godt lægge den fra sig.
Beklager, opkaldet kan ikke gennemføres.
Tjek nummeret, og prøv igen eller ring til…
Jeg er…
Det gør mig ondt…
Jeg er bare ked af det.
Hvad skal vi gøre med den?
Det sagde hun ikke.
I hvert fald ikke forsikringen.
Og hun efterlod det her.
Jeg har ikke åbnet det.
Gør det.
"Til dem, der kom før, til os nu og til dem, der kom efter.
Set, men ikke set, her men ikke her.
Jeg har tænkt meget over besværgelsen,
og den er meget omfattende.
Jeg forenkler det.
Til os, til jer…
…min familie.
Eftersom han er helt vild med grækerne,
grækerne troede, at når man kom i underverdenen,
drak man fra floden Lethe, og så glemte man alt.
Derfor sender ingen et tegn, sagde de.
Dårlig undskyldning, men sådan er det.
Hvis nogen kan sende et signal fra den anden side,
er det afgjort mig: "Jeg er tøsen, der gør det."
Så hvis I læser det her og ikke hører tilbage, så slap af.
Det er bare glemsel.
Skål for mig i aften.
Jeg drikker ikke mere.
Elsker jer, Anya.
P.S. Jeg beklager asken. Det var dramatisk, ikke?
Snif den, brug den som krydderi
eller spred den på månen, hvis I vil.
Jeg er blevet en supernova."
Pis.
Det hele.
Tegnene fra det hinsides, pagten, historierne.
Det føles lidt dumt i aften, ikke?
Til Anya,
som ikke drikker mere.
Til Anya, som ikke drikker mere.
Jeg har altid elsket, når lyset er slukket på biblioteket.
Lyset slukket og ild. Sådan skal det gøres.
Det er den perfekte stemning til et møde i the Midnight Club.
Alle disse år har det virket sjovt,
at I unger tror, at fordi jeg ikke stopper jer,
betyder det, jeg ikke ved det.
Tror I ikke, vi ser, når vores patienter sniger sig ud ved midnat?
Tror I ikke, sygeplejerskerne kan høre jer?
Det ved vi godt.
Hvorfor tror I, der altid er frisk brænde?
Jeg elsker at falde i søvn, når bålet er tændt,
velvidende at klubben var i gang.
År efter år ændrer ansigterne sig,
men Brightcliffes gange er fyldte om natten
med de hviskende lyde af historier.
Lyden af historier er lyden af liv.
Hvad skal jeg gøre med jer?
Det I lavede i det værelse…
Hvad skal jeg gøre med det?
Man skal bare låse dørene.
Ja, de her døre.
At låse dørene til jeres værelser føles forkert.
Vi har en aftale.
Jeg laver meget få regler.
Til gengæld tilbyder jeg…
I ved hvad det er nu.
Uafhængighed og værdighed. Få mig ikke til at fortryde det.
Aldrig igen.
Jeg må bede jer om at gå i seng nu.
Jeg tænker over det i morgen.
Jeg håber, I kan finde tilbage til jeres værelser.Okay?
Nå…
Det var vel det.
Lad os gå i seng.
Jeg har en bedre idé.
-Men Stanton sagde… -Jeg ved, hvad hun sagde,
men hun smider os ikke ud af Brightcliffe.
Ilonka, måske er det tid til at gå i seng.
Nej, det tror jeg ikke. Ikke endnu.
Anya fik ikke en begravelse.
I hvert fald ikke en rigtig en.
Jeg synes, vi skal ordne det.
Endnu et vendepunkt En forgrening i vejen
Tiden tager dig i hånden Leder dig på rette vej
Så få det bedste ud af testen Og spørg ikke hvorfor
Det er ikke et spørgsmål Men en lektie lært
Det er uforudsigeligt Men til slut er det rigtigt
Jeg håber, du har moret dig
Så tag billederne Og husk dem i dit sind
Hæng den på en hylde I medgang og i modgang
Tatoveringer af minder Huden er på prøve
Uanset hvad Var det det hele værd
Det er uforudsigeligt Men til slut er det rigtigt
Jeg håber, du har moret dig.
Det er uforudsigeligt Men til slut er det rigtigt
Jeg håber, du har moret dig
Kommer du?
Om lidt.
Hvad laver du?
Ser hvor længe det tager vandet at gøre mig følelsesløs.
Undskyld.
Nej, det er fint.
Hør her…
Lad være at gå amok.
Det er lige meget.
Alle os her…
er allerede væk.
Undskyld, at…
…det lød forkert.
Pis.
Hej. Undskyld, det er så sent.
Nej, jeg har det ikke godt.
Jeg mistede en pige og…
Hun var en smuk ung kvinde.
En hårdfør, ung kvinde.
Og det ramte mig så hårdt. Jeg ved ikke hvorfor.
De andre børn prøvede…
De gravede alt det her gamle…
gamle stads op.
Det er ikke det værste.
Det mest skøre er, at jeg midt i det hele…
Jeg blev ringet op af to læger.
Jeg har kun fået sådan et opkald en gang før i mit liv.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal bearbejde det.
Et af mine børn skal hjem.
Jeg kender ikke detaljerne endnu.
Jeg har kigget på resultaterne, og det er meget…
De er måske ikke uhelbredelige.
Men jeg tror…
Jeg mener…
Jeg tror, vi skal sende en hjem.
Og det er, så jeg er…
Ja, jeg ryger en joint og ringer til dig.
Jeg må bare tale med nogen.
Jeg er ude på dybt vand.
Kan du vente lidt?
Søde.
Jeg er sulten.
Jeg er så sulten.
Søde.
Min kære.
Tekster af: Mette Pedersen