EN NETFLIX-SERIE
Kontant eller kredit?
SPECIELL DUBBELUTGÅVA 1997 ÅRS VACKRASTE MÄNNISKOR
JANES DANSSTUDIO BALETT STEPPJAZZ
BALLROOM HIPHOP OCH MER
Tre, fyra. Nästa.
Tidigare på Order och Tillrättavisning…
Hon kan inte ha varit död så länge.
Kroppen visar inga tecken på förruttnelse.
Han hade henne i frysen i två veckor.
Det kallar jag ett kallt fall.
BASERAD PÅ ETT VERK AV CHRISTOPHER PIKE
Förlåt.
CAMPBELLS TOMATSOPPA
-Hej, hur är det? -Hej. Hur mår du?
-Toppen. -Hej.
Hej.
Har du tid att prata?
-Har jag gjort bort mig? -Nej, inte alls. Jag kollar bara läget.
Hur går det?
-Toppen, det är… -Tråkigt.
Jag vet, jag började också i kassan.
Jag klagar inte.
Tacksam för jobbet.
Alla jobb har sina utmaningar.
Har du några hobbyer eller mål?
Jag vill inte snoka. Och du är jätteduktig.
Men du är inte den första placeringen
från programmet, och vi vill att du ska stanna kvar.
Du hade visst problem på det förra jobbet
och det innan det.
Att gå från där du var till där du behöver vara,
det kan vara svårt.
Hur länge har du följt programmet?
-Två år. -Och nu är du här och börjar om igen,
det kan inte vara lätt, men…
…med mål, även om de är små, professionella eller inte,
särskilt på ett tråkigt ställe som det här, kan de vara till hjälp.
Förlåt att jag säger det här. Jag kan inte föreställa mig vad du har gått igenom.
Det närmaste jag kom
var en vecka på sjukhus med en kollapsad lunga, men…
Anya, du…
Du verkar lite håglös.
Har du några?
Mål.
Vänster. Du måste först…
Hela kroppen. Det är allt.
Till och med sparkarna. Ja.
Det är bra. Till och med sparkarna.
Tidigare på Order och Tillrättavisning…
Inga tecken på inbrott, så det var nog överlagt.
Blodspåren tyder på trubbigt våld mot båda offren.
Jag tror att han dödade flickan i sängen först, med en hammare.
Och pojken?
Han hörde nog tumultet.
Hur var din dag?
Fel plats vid fel tillfälle.
Vi borde kolla efter fingeravtryck.
Synd.
De drack inte, men det slog till ändå.
-För dem före. -För dem efter.
För oss nu.
Vi ger din AM-pendling 50 000 watts FM-kraft.
Hitta oss på toppen, spelandes de senaste hitsen,
rock'n'roll hela morgonen.
Vi är KSXP.
Måste vara din hud Som jag kryper under
Måste vara på riktigt För nu är jag här
Spontan regression.
Jag hade en rumskompis där jag bodde.
Hon höll på med allt möjligt som jag tyckte var…
…riktigt dumt.
En gång berättade hon om ett helgon.
Han hade en tumör på benet och den försvann inte.
Och han blev sjuk av nåt annat
och hans kropp kickade in för att besegra förkylningen eller influensan,
och tog död på tumören också.
Bara så där. Bestämde sig hans kropp för att göra det rätta.
Spontan regression.
Och jag skrattade henne i ansiktet.
Jag var i dålig form för några år sen.
Och mina vänner på den tiden…
Det var min rumskompis idé.
De smugglade ut mig ur mitt rum en kväll och bestämde sig
för att prova nåt…
…galet, helt jävla galet.
För att hjälpa mig.
Och jag blev jättesjuk.
Riktigt sjuk.
Feber, stundom medvetslös.
Alla trodde att jag var död.
Och sen för en gångs skull,
bestämde sig min kropp för att göra det rätta.
Och jag vaknade.
Och jag antar…
…att jag blev bättre, eller hur?
Och det här…
…det som definierat så mycket av mig,
som hade definierat så mycket av mitt liv…
var plötsligt bara…
…borta.
Men istället för att känna mig räddad
kände jag mig uppäten och utspottad,
som om den hade ätit delar av mig.
Bra delar.
Och här är jag.
Det som finns kvar.
Spontan regression.
Det lät så jävla dumt…
för mig då.
Och fortfarande.
Men rumskamraten…
…var hon än är…
Jag…
…hoppas…
…att hon skrattar.
Hon förtjänar det.
GULA SIDORNA
JANES DANSSTUDIO BALETT STEPPJAZZ
BALLROOM HIPHOP OCH MER
Hej.
Rhett?
Ja.
Jag är här.
Hur mår du? Hur är det?
Skönt att höra din röst.
Anya, vad vill du?
Inget, jag bara…
Jag ringer bara.
Jag…
Jag har inte hört av dig på…
-Vad vill du? -Inget.
Det är bättre…
…för mig nu.
Mycket bättre.
Jag tänkte att jag skulle ringa dig och berätta det.
Jag ville bara säga att jag mår bra.
Och jag är ledsen.
För vad?
Alltihop.
Jag vet inte.
Vad vill du att jag ska göra?
Inget, jag bara…
Jag är i stan nu och jag…
Jag är ensam. Och känner ingen.
Jag tänkte att du kunde berätta för mig…
Du kanske bara kan säga att allt kommer att bli…
Att allt kommer att bli bra.
Vad kommer att ordna sig?
Allt.
Jag kan inte…
…rätta till det.
Jag kan inte rätta mig själv.
Jag kan inte föreställa mig ett liv där nåt har funkat för mig.
Det har jag aldrig kunnat.
Jag har en röst i huvudet som säger:
"Du är trasig."
"Du är trasig. Du är trasig." Om och om igen,
och jag kan bara inte…
Det slutar inte.
Jag bara…
Jag önskar bara att du pratade med mig.
Jag bad om ursäkt.
Ja, jag var en mardröm och jag…
Jag klantade mig,
men du försvann!
Jag behövde dig!
Du var den enda familj jag hade kvar!
Och ja, jag gick,
men jag ville bara att du skulle hitta mig.
Anya…
Varför letade du inte upp mig?
Du visste att jag aldrig skulle göra det!
Rhett?
Rhett!
Sedda eller osedda, här men inte här.
Jag vill ta upp en sak som du nämnde sist.
Okej.
Jag kunde inte undgå att märka hur du formulerade dig.
"Mina vänner på den tiden."
Är de inte dina vänner längre?
-De är inte här längre. -Här som i lokalt eller här som i…
Herregud, är jag den enda som bidrar till gruppen?
Säg vad ni tycker
när som helst.
Inget.
Du vet, människorna som vi…
…som vi förlorar, de…
…de försvinner aldrig riktigt.
Skitsnack.
Du vet, jag…
Jag trodde att de sträckte ut en hand.
Skickade små meddelanden från andra sidan, skickade tecken.
Jag brukade leta högt och lågt, men det är bara…
Grejen med spontan regression är att det bara verkar
som magi, fast det bara är immunförsvaret som stärks av en infektion
som gör det den redan gör.
Ingen magi där.
För om magi existerade, om det fanns…
…någon…
…rättvisa i den här världen…
…skulle det som funkade för mig funkat för dem.
Och de skulle fortfarande vara här.
Men det är de inte.
Alla är döda.
Och fem…
De jäkla systrarna skulle ha hoppat in. För hela klubben.
Vi gjorde ritualen sex gånger till…
De fem subborna skickade oss till röstbrevlådan.
Nu är alla mina vänner borta.
Sandra, död. Cheri, död.
Amesh, död. Och han bara…
Kevin, död. Natsuki, död.
Ilonka, självaste fröken Magiskt Tänk…
…död.
Död sen ett år.
Om det du säger är sant,
om de fortfarande var med mig…
…skulle de skrika.
Inte viska.
De skulle skrika och skaka väggarna,
så att jag vet att jag inte behöver vara rädd längre.
Att jag inte behöver hata mig själv för att jag är här och inte de.
Jag menar, om…
…de ännu var här,
vilken vän skulle inte göra det?
Vad i helvete?
Förlåt. Jag hittade ingen prislapp.
Är allt okej här?
Jag hittade inte lappen.
Jag tar över nu.
Jag behöver en priskoll på en hammare.
En priskoll på en klohammare.
Åh, herregud.
Herregud. Amesh?
Amesh. Amesh. Herregud!
Herregud. Det funkade för dig också!
Frun?
Se på dig. Jag trodde inte att det funkade.
Vad fungerade?
Ritualen. Spontan regression.
Du är här. Du är här, Amesh!
Jag heter Luke.
Som det står på brickan här.
-Jag gör inte… -Jag…
-Är allt okej? -Jag förstår inte.
Den här kvinnan behöver nog lite hjälp.
Du…
Jag…
Driver du med mig?
-Luke, vi borde ringa någon. -Ja, bra idé.
Ja, hej. Vi är i spelbutiken på Main Street.
Vi har en kvinna här. Hon är lite förvirrad.
Hon kan behöva hjälp.
Jag kom så fort jag kunde. Vad är problemet?
Är du okej, fröken?
Jag ville aldrig.
Jag ville inte.
Berätta vad som hände.
Hon hoppade i efter honom,
men när de inte kom upp gjorde jag det enda jag kunde komma på.
Jag dök också i, men jag kunde inte hitta honom.
Hej, Anya.
Midnatt, min vän.
Som vanligt sänder vi live från korridoren.
Och jag är glad att kunna rapportera att Stanton har blivit galen.
Hon har inte pratat med oss sen hon såg oss i källaren.
Och vi är inte tillåtna i biblioteket just nu.
Men Mark sa att hon hade sagt att det var okej,
så att de vet att vi är här.
Och Natsuki ville…
-Ilonka. Åkallan. -Förlåt.
För dem före, för dem efter,
för oss nu och för dem bortom.
För dem före, för dem efter,
för oss nu och för dem bortom.
Sedda eller osedda. Här men inte här.
-Sedda eller osedda. Här men inte här. -Sedda eller osedda. Här men inte här.
I förrgår kväll hade vi Kevin och i går Spence.
Ikväll har vi nåt speciellt åt dig.
Natsuki?
Anya, jag skrev den här till dig.
Jag frågade Ilonka, för det fanns saker jag inte visste om dig.
Din skattkista av hemligheter.
Okej, då kör vi. "Det är kvällen för ritualen.
Vi skanderar runt dig,
och sen händer det. En ljusblixt.
Du försvann från rummet.
I en vecka, precis som Julia Jayne,
kan ingen hitta dig.
Men sen dök du upp igen.
Läkt och frisk, precis som Julia.
Stanton lägger fram alternativen, men du stannar
för att upprepa ritualen för var och en av oss.
Och det fungerar,
för oss alla.
Vi tar över en hel våning.
En gemensam invasion av Brightcliffe,
med hyresreglering, sjukpensionscheckar, plus…"
Skulle vi inte hålla det här verklighetstroget efter ritualen?
Jag berättar historien. Okej?
-Förlåt, Anya. -Det är okej.
"Det är superbilligt och vi kan bo där för alltid.
Du skriver in dig på college och får en benprotes
så att du kan ta danslektioner igen.
Efter en fantastisk dansträning en dag…
…vem dyker upp? Din barndomsvän.
Rhett.
Ni samsas.
Ni köper ett hus ihop.
Ett med vitt staket.
Och där stannar ni…
…i åratal.
Ni får barn."
Ska vi räkna för att avgöra hur många?
-Två och ett halvt vackra barn. -Han skojar.
Med bebisar rundar man alltid av uppåt. Det blir tre.
-Och en schäfer. -Och en fluffig schäfer enligt Cheri.
Har jag missat nåt?
Bilen.
Det är en rosa jeep med en dödskalle på huven.
Perfekt.
Och där lever du resten av livet med din familj.
Trygg, lycklig, kär.
Och vi köpte de andra husen i kvarteret, så…
Hur är läget?
Du kommer in i förorten.
Gamla vänner hittar dig för knytkalas varje vecka,
och det finns ingen utväg.
Det var allt för ikväll.
Ilonka jobbar på morgondagens story, så…
…det blir toppen.
God natt, Anya.
-Godnatt, min vän. -Sov gott.
God natt, hertiginnan.
God natt, Anya.
Det är bara du och jag nu.
Hoppas jag inte håller dig vaken för sent.
Jag ville bara säga några saker.
Rumskamrater emellan.
Jag ville bara be om ursäkt
för ritualen.
När du svimmade…
Jag har aldrig varit så panikslagen.
Du skulle ha sett Stanton.
Jag vet inte om hon vill prata med mig igen.
Hon sa ord som bara du kan ha lärt henne.
Jag hoppas du kan förlåta mig.
Det är så jävla orättvist.
Det händer dig, det händer oss.
Så…
Jag hoppas att du hör mig när jag säger…
Vi är med dig där inne.
Och kommer alltid att vara.
Tack.
Du är inte ensam.
Allt kommer att bli bra.
God natt, Anya.
God natt.
Nej, tack.
Jag vill känna dem.
Nån sa en gång…
"Man ska dö stolt
när det inte längre är möjligt att leva stolt."
Friedrich Nietzsche.
Jag var salutatorian en gång…
…i ett annat liv.
Ett kort, kort liv.
Det är inte livslängd, utan djup.
Det var Ralph Waldo Emerson.
Din vän, hon…
Hon levde ett djupt liv
och hon var snäll, även när hon hade ont.
Det är svårt.
Det är vackert.
Ibland var hon en…
…en vildsint bitch på hjul.
Men det var också vackert.
Ralph Waldo Emerson hade en till som jag alltid har gillat.
"Det är världens hemlighet
att allt lever och dör inte,
utan drar sig tillbaka lite ur sikte…
…och sen efteråt…
…återvänder de igen."
John Lennon sa en gång nåt i stil med…
"Döden är att kliva ur en bil och in i en annan."
Vet du vad jag tycker?
Åt helvete med bilen.
Och åt helvete med cancern.
Allt?
Hon lämnade allt till dig.
Vad är det?
Förutom bankkontot,
försäkringen och allt i Anyas rum,
är det allt hon lämnade.
Jag bryr mig inte om pengarna.
Inte hon heller.
-Sa hon varför? -Och en sak till.
Berätta var du hittade den, vad du gjorde där nere,
och varför jag inte borde kasta ut dig.
Tro inte för ett ögonblick att jag inte gör det.
Du känner inte mig, Ilonka.
Du vet ingenting.
Jag hittade dagboken i biblioteket,
så om du förväntar dig en bättre historia än det,
blir du besviken.
Och vad gjorde vi i källaren?
Vi slösade tid på att försöka ändra nåt som inte kan ändras.
Vi slösade Anyas tid.
Det är det värsta, för hon hade ingen kvar.
Så om du tänker kasta ut mig, gör det nu.
Jag orkar inte mer i dag.
De Fem Systrarnas ritual.
-Det funkade inte. -Inte för Anya, Nej.
Och det är inte ditt fel.
Det är inte som att baka.
Det handlar inte bara om rätt ord och ingredienser.
Du försökte och det spelar roll. Det var viktigt för Anya. Det lovar jag.
Din tatuering.
Vad är det?
Vi alla har en.
Det är inte ondskefullt. Ett timglas.
Timglaset betydde mycket under antiken.
Det var en av de tidigaste metoderna för att hålla tiden.
Ser du vad det utgörs av?
I antikens Grekland var det här jord och det här luft.
Som ovan, så nedan.
Men grejen med ett timglas, det viktigaste är…
…att man kan vända på det.
Livet kan segra.
Det var det Paragon försökte göra, de bara…
De gick vilse på vägen.
Hur känner du till Paragon?
De kom hit av samma skäl som vi.
Jord, vatten, leylinjer.
Alla rykten är sanna.
Flygplan får glapp i instrumenten
när de flyger över området.
Skogen är full av läkelegender.
Den har fört hit de rika och döende, new age-sekter, ufo-entusiaster,
och alla andra typer av galenskap genom åren.
Vi är naturopatiska samlare, så vi är fromma som kattungar
jämfört med andra som har kommit hit.
Det är viktigt att inte orsaka skada.
Om man inte måste.
Jag borde nog gå.
Stanton är redan förbannad.
Georgina har problem, utan tvekan.
En dag kanske hon inser att hon kan lägga ner.
Samtalet kan inte kopplas fram.
Kontrollera numret och försök igen eller ring din…
Jag…
Jag beklagar…
Jag är bara ledsen.
Vad ska vi göra med dem?
Det sa hon inte.
Inte i Vita Arkivet.
Och hon lämnade det här.
Jag har inte öppnat det än.
Varsågod.
"Till dem som kom före, till oss nu och till dem som kommer efter.
Sedda men osedda, här men inte här.
Jag har tänkt mycket på åkallan,
och det är jävligt generöst.
Jag förenklar det.
För oss, för er…
…min familj.
Eftersom ni gillar grekerna,
trodde grekerna att i underjorden
drack man ur floden Lethe och glömde allt.
Det är därför ingen ger tecken, sägs det.
Dålig ursäkt, men nu kör vi.
Om någon kan skicka ett tecken från den andra sidan,
otvetydigt och definitivt, är det jag, subban, som gör det.
Så om ni läser det här och inte har hört nåt, slappna av.
Det är bara jävla glömska.
Höj ett tomt glas för mig ikväll.
Nu dricker jag inte mer.
Kärlek till er alla, Anya.
PS. Förlåt för askan. Jävligt dramatiskt, eller hur?
Snorta dem, krydda med dem
eller sprid ut dem på månen.
Jag är en supernova."
Fan.
Allt det där.
Tecknen från bortom flocken, historierna.
Det känns lite dumt ikväll, eller hur?
Till Anya.
Som inte dricker längre.
För Anya som inte dricker längre.
Jag har alltid älskat hur biblioteket ser ut i mörkret.
Släckta ljus och en brasa. Det är så man ska göra.
Det är perfekt stämning för Midnattsklubbens möte.
Jag har alltid tyckt att det är lustigt
att ni tror, att bara för att jag inte stoppar er,
så vet jag inte.
Tror ni inte att vi märker när patienterna smyger ut vid midnatt?
Tror ni inte att nattsköterskorna hör er genom dörren?
Självklart vet vi det.
Varför tror ni att det alltid finns färsk ved?
Jag älskar att somna när brasan är tänd.
I vetskap om att klubben hade möte.
Ansiktena förändras år efter år.
Men Brightcliffes salar är fulla på natten
med viskande ljud från historier.
Berättelser låter som liv.
Jag vet inte vad jag ska göra med er.
Det ni gjorde i det där rummet…
Jag vet inte vad jag ska göra.
Det är bara att låsa dörrarna.
Dessa dörrar, visst.
Och dörrarna till era rum, vilket känns fel.
Vi har en överenskommelse.
Jag har väldigt få regler.
Och i gengäld erbjuder jag…
Ni borde veta vid det här laget.
Självständighet, värdighet, rätt att bestämma. Få mig inte att ångra det,
aldrig mer.
Jag måste be er alla att återvända till sängen nu.
Jag tänker på morgondagen.
Ni hittar säkert tillbaka till era rum. Okej?
Tja…
Det var det, antar jag.
Vi går och lägger oss.
Jag har en bättre idé.
-Men Stanton sa… -Jag vet vad hon sa,
men hon kommer inte att sparka ut oss alla från Brightcliffe.
Ilonka, det kanske är dags att sova.
Nej, jag tror inte det. Inte än.
Anya fick ingen begravning.
Inte en riktig i alla fall.
Och vi ska fixa det.
Ännu en vändpunkt, ett vägskäl
Tiden tar tag i din handled Visar dig vart du ska gå
Så gör det bästa av detta test Och fråga inte varför
Det är ingen fråga Utan en läxa man lär sig med tiden
Det är nåt oförutsägbart Men i slutändan är det rätt
Jag hoppas att du hade jättekul
Så ta bilderna Och rama in dem i ditt huvud
Häng den på en hylla I god hälsa och god tid
Tatueringar av minnen Och död hud står inför rätta
För vad det är värt Det var värt det hela tiden
Det är nåt oförutsägbart Men i slutändan är det rätt
Jag hoppas att du hade jättekul
Det är nåt oförutsägbart Men i slutändan är det rätt
Jag hoppas att du hade jättekul
Kommer du?
Strax.
Vad gör du?
Kollar hur lång tid det tar för vattnet att bedöva mig.
Förlåt.
Nej, det går bra.
Hör på…
Få inte spinn.
Det kvittar.
Alla vi som är här…
…vi är redan borta.
Förlåt, det…
…det lät fel.
Fan.
Förlåt att det är så sent.
Nej, jag mår inte bra.
Jag förlorade en tjej och…
Hon var en vacker ung kvinna.
En tuff ung kvinna.
Den här träffade så hårt. Jag vet inte varför.
Och de andra barnen försökte…
De grävde bara upp allt det här gamla…
…det här gamla skräpet.
Men det är inte det galna.
Det galnaste av allt är att mitt i allt, får jag ett…
Jag fick ett samtal från två läkare.
Jag har bara fått ett sånt här samtal i hela mitt liv…
…och jag vet inte hur jag ska bearbeta det.
Ett av mina barn åker hem.
Jag vet inte alla detaljer än.
Jag tittade på labbresultaten. Det är ganska…
De kanske inte kommer att dö.
Men jag tror…
Jag menar…
Jag tror att vi skickar hem nån.
Och det är, så jag är på en…
Jag röker en joint och ringer dig.
Jag behövde bara prata med nån.
Jag är ute på djupt vatten.
Kan du vänta?
Älskling.
Jag är hungrig
Jag är så hungrig.
Älskling.
Undertexter: Carita Koro