EN NETLIX-SERIE
Fan också.
Dusty är grym nu och dödar alla han ser.
Han ville inte.
Han vill aldrig, men…
Han trodde inte att nån annan skulle vara hemma.
Kan vi för en gångs skull ta oss igenom en historia utan gnäll?
Han ville inte.
Särskilt inte henne, inte Harmony.
Hon var snäll mot honom i skolan.
Men kvällen innan han fick sina order…
Harmony.
Det är ingen idé att stå emot.
Inte när rösten har valt en tjej. Och Harmony förtjänade inte det.
Men det gör aldrig flickorna.
Och rösterna, de har aldrig fel.
Du har fel. Du har tyvärr fel.
Lyssna på mig.
Han är i vår ålder.
Mördaren är tonåring. Kanske till och med student på Velt.
Det kan han inte vara. Förlåt.
-Du läste den inte ens. -Det behöver jag inte.
Allt tyder på att det är en ung man.
Brottsplatsen säger nåt annat.
Låt oss bara säga att det är bekant.
Identiska med andra mord
vars detaljer aldrig offentliggjordes.
Jag kan inte avslöja detaljerna.
Symbolen.
På kortet.
Du är smart.
Du har sett det här förut.
Tror du att det är en äldre man på grund av de tidigare morden?
Det började för 40 år sen.
-Hur många? -Det är inte viktigt.
-Hur många? -Mer än Dahmer. Mindre än Bundy.
-Det här är en seriemördare. -Du sa det. Det sa jag inte.
Jag sa inte heller, att vem han än är, så har tillvägagångssättet inte förändrats.
Inte ett dugg, inte en gnutta på 40 år. Tills i går kväll.
Han vet att vi är honom på spåren.
Han inser nog att han inte kan springa ifrån oss för evigt.
Tre poliser.
Tre av oss har haft hand om fallet.
Fört det vidare som en infektion.
Men det tar slut här. Det slutar med mig.
Han har kommit undan i årtionden, men han är gammal och trött nu
och jag ska ta honom.
Så nej, kära du.
Oroa dig inte för pojkarna i skolan.
Men ring mig om du ser en äldre man
på parkeringen.
-Hon tittade inte ens på den. -Men din teori är logisk.
Vår teori.
Jag hade inte klarat det utan dig.
Säg inte så.
Ja, hon är övertygad om att det är en äldre man.
Hon har nog rätt. Det måste hon ha.
-Matten och… -Vad är det med matten?
Vet du vad? Nu räcker det.
Jag måste till träningen, men…
ikväll är jag skyldig dig en dejt.
En riktig.
Inga fler mördare, inga fler konstigheter.
-Bara du och jag. -Det vore trevligt.
Verkligen.
Dusty, eller hur?
Hej. Ja, det stämmer.
Förlåt att jag stör.
Kan du hjälpa mig med en sak?
Jag försöker gärna.
Din flickvän Sheila.
Hon sa att du är en teknikkille. Internetkunnig.
Använder du Einstein?
Det gör alla.
Det jag vill veta är om en vuxen ville ha ett Einsteinkonto
och till och med låtsas vara nån och gå in i chattrummen,
kunde de öppna vilket konto de ville, eller hur?
Låtsas vara nån annan, kanske till och med ett barn?
Visst.
Har du lagt märke till nåt sånt?
Finns det några konton som du tycker är misstänkta?
Nej, jag kommer inte på nåt.
Vänta, du…
Frågar du om jag har sett poliskonton på Einstein?
Är ni under täckmantel där?
I så fall är det galet.
Genialiskt, faktiskt. Är ni?
Om vi är det, är vi bara en fluga på väggen.
Inget du behöver oroa dig för.
Jag hoppas inte det.
Vad är ditt kontonamn?
Jag vill veta namnen folk använder.
Folk i din ålder.
Föredrar ni era förnamn eller ett smeknamn?
Vi försöker klura ut detta.
Det kan vara vad man vill.
Låt oss säga, att jag vill verka vara nån i din ålder.
Det är det jag menar.
Vad heter du?
DustyS1980.
Har du några andra konton?
Nej. Bara ett.
Okej.
Om du har några minuter till vill jag gärna prata lite mer
om hur chattfunktionerna fungerar.
Du stirrar på mig.
Ja.
Jag gillar att titta på dig.
Tack igen.
Du var toppen hela tiden.
Verkligen. Du behövde inte hjälpa mig med min lilla utredning.
Men du gjorde det ändå.
Även om du bara gjorde mig till viljes.
Jag uppskattar det.
Du var toppen.
Jag…
Jag gjorde dig inte till viljes.
Sheila…
Du vill nog inte vara här med mig.
En konstig fras, men okej.
Du förtjänar bättre än mig. Det gör du verkligen.
Sheila.
Inte hon, snälla.
Sheila!
Sheila.
Och om ni vill höra den spännande slutsatsen,
måste ni…
-Håll er vid liv lite längre. -Håll er vid liv lite längre.
Det är så elakt.
Jäklar. Jag vet inte hur du gör det,
men du får mig att tycka synd om en kille som dödade en hel klass.
Det kommer att ge er söta drömmar.
-Bra grejer. -Jag har en.
Om ni inte är för trötta.
Dubbla berättelser.
Det var länge sen vi hade det.
Bara om du vill, Anya.
Om du har en historia, så gärna för mig.
Okej.
Den är konstig och inte färdigutvecklad än,
men jag tror att vi alla kan relatera.
-Den heter "Häxa". -Det kan jag relatera till.
Vänta, sa du häxa eller slyna?
Den här handlar om magi och kanske kärlek.
Och familjen och ödet.
Och mer än nåt annat…
Mer än nåt annat,
handlar den om en tjej som vill rädda nån.
Imani var en häxa.
Alla kvinnor i hennes familj var det. Så långt tillbaka som alla kan minnas.
Vissa skiftade form, andra kunde levitera.
Imani och hennes mamma var helare.
Men vi kommer till det.
I dag handlar det om en annan gåva
som alla kvinnor i Imanis familj hade.
Hennes mamma kallade det att "skåda."
Försök inte se ner till sjöns botten.
Bry dig inte om det ovanför.
-Jag lär mig aldrig. -Det gör du.
Att skåda kanske inte är min grej.
Bara för att du kan, kanske det hoppade över mig.
Du klarar det. Det är lättare för vissa.
Du är nära. Jag hjälper den här gången.
Så där ja.
Allt det för att se en tjej tappa en glasstrut.
Vad är poängen?
Beskriv det för mig.
Söt brun tjej, tofsar i håret, rosa klänning.
Som hon?
Ja. Det är hon.
Tänker du hjälpa henne?
Se upp, lilla flicka!
Jag kan se framtiden.
Det är vad skådning är.
Att se in i framtiden.
Inte illa, va?
Men titta.
Det är andra sidan av lektionen.
Världen gör som den vill lustigt nog.
Du kan dra i gummibandet och sträcka ut det.
Förr eller senare vill den vara som den var.
Universum är envist.
Ungefär som du.
Så ja, du kan se in i framtiden.
Det handlar inte om att ändra den. Det handlar om att förstå.
Hjälpa andra att förstå sin framtid.
Det är det som har skänkt mig mest glädje.
Dra i gummibandet så snärtar det till lite.
Om du drar för långt, snärtar det tillbaka och det gör ont.
Sårar dig. Hör du mig?
-Kan vi försöka igen? -Nej.
Vi måste gå. Rasten är nästan slut.
-Men mamma… -Och solen är på väg ner.
Lyssna nu, för det här är viktigt.
Fortsätt öva, så blir du bättre.
Men skåda inte på natten.
Hör du mig?
-Du kan göra mycket gott. -Varför?
Du kan hjälpa många när du är bra på det.
Och det borde du, min flicka.
Men lova mig det.
Varför?
Vi har gott om tid för sånt.
Men låt oss säga att det är farligt.
Lova mig det.
Ja, frun. Jag lovar.
Okej.
Följ mig till jobbet.
AKUTMOTTAGNING
Skottskada i buken. Svaga värden.
Skjuten på High Street och 35th Aveny,
för åtta minuter sen, kanske tio.
Jag älskar dig. Jag lämnade pizzapengar.
Ett, två, tre, fyra, fem.
Förlåt, doktorn.
Ja.
Vi ger upp.
Tidpunkt för dödsfall…
Titta på henne.
Hon är i min dotters ålder.
Du försökte.
Du gjorde allt du kunde.
Ja.
Ge mig rummet, tack.
Jag vet, mamma. Jag vet.
Det är ett specialfall.
Jag klarar mig.
Mamma?
Mamma!
Hjälp!
FÖRBJUDET OMRÅDE ELLER KLÄDSEL KRÄVS
En kväll efter begravningen,
hade hela släkten åkt tillbaka dit de kom ifrån.
Imani tog sin mors aska till sjön,
där de kände sig som mest sammanlänkade.
Men Imani behövde svar.
Varför hade hennes mamma försökt hela flickan?
Varför ta den risken?
Hennes mamma hade helat folk förut.
Det var hennes gåva.
Vad gick fel?
I sin sorg glömde hon sin mammas varning.
Skåda aldrig på natten.
Men det var för sent.
När månskenet studsade på vattnet,
såg Imani en otrolig vision av en pojke hon aldrig hade träffat.
Imani trodde inte på kärlek vid första ögonkastet.
Men i så fall, var det nu det gällde.
Lägg pengarna på bordet.
Vad gör du här?
Vad gör du här, sa jag?
Imani Bethel, du har surat varje dag i flera månader.
Vi saknar din mamma. Det gör vi.
-Men ikväll följer du med oss. -Inga ursäkter.
Jag känner inte för…
Jag orkar inte lyssna.
In i bilen. Kom igen.
-Nu. -Nu.
Scottie har en idé och vi tycker att den är bra.
Så du måste säga ja.
Säg ja, Imani. För en gångs skull.
Jag vet inte vad ni vill, men nej.
Oförskämt. Låt henne prata klart.
Vi känner en kille.
Jag känner en kille. Du kommer att gilla honom.
Jag har redan visat honom ditt skolfoto.
Mitt årsboksfoto? Nej. Inga blindträffar. Tack.
Det här är pinsamt, för vi kör fram till hans hus
om 15 sekunder och han tycker att du är söt,
Säg bara hej och häng på.
-Ikväll är en ja-kväll. -Säg ja, Imani.
Säg ja, annars visar vi hela skolan ditt skolfoto från sexan.
Hej.
Hej. Jag heter Ben.
Du är…
Du måste berätta om ditt namn.
Det är ett afrikanskt namn. Swahili.
Det betyder "tro."
Ben betyder tydligen "son."
Mina föräldrar var inte så kreativa.
Jag heter Randy.
Jag vågar inte ens fråga
vad tusan de försökte säga med det.
Ett namn och en ursäkt.
Jag ser dig, pappa.
Om det passar, din kåtbock.
Du stirrar för mycket. Ge pojken en chans.
Nej, jag…
Jag vet inte. Det känns som om jag känner igen dig.
Är inte det min töntiga replik?
Nej, allvarligt. Det är allt jag har. Jag tänkte använda den.
Nu känner du honom. Ska vi ta nåt att dricka?
-Nu kör vi. -Ja. Kom igen.
Jag bjuder ikväll. Vad vill ni ha?
SPRIT
Gör det inte. Gå inte in dit.
Det är okej. Ni bjöd in mig. Jag köper.
Du får inte gå in där.
Det var en kort kväll med ja som svar.
Var som helst utom här. Ingen går in där.
Det är bara de som säljer till minderåriga.
Kissdrinkar till Ben,
några OE. En flaska konjak, kanske?
-Ja. -Nåt mer?
Scottie. Allvarligt.
-Va? -Gör det inte.
Jag kommer tillbaka. Snabbare än du kan säga nej.
Slappna av, Imani. Det är okej.
Ja. Du har nog rätt.
Förlåt.
Det är okej.
Vad tusan?
Scottie!
VIN, SPRIT, IS
Hjälp!
Hon är inte stabil än och vi får inte träffa henne.
Hur visste du det?
Visste vad?
Du sa åt henne att inte gå in. Hur visste du det?
Jag visste inte.
Jag visste inte…
Förlåt.
Hon kunde inte berätta.
Hon visste inte hur.
Hur skulle hon berätta, att hon tagit hans arm
och sträckt bandet så långt att det kunde snärta dem alla.
Hon förstod inte ens hur eller varför hon visste det.
Det blev bara värre ju mer hon såg Ben.
Hennes vän Scottie kämpar för sitt liv i en sjukhussäng,
så att hon kan hålla hand med en kille som borde ha dött för en vecka sen.
Men det hindrade henne inte från att dejta honom.
Jag behöver lite bensin. Jag kör på ångor.
Pumpen tar inte kort. Jag måste betala kontant.
Jag tar det.
-Är du säker? -Ja.
Stanna där. Jag betalar bensinen.
Men du får köpa biobiljetter.
Kan jag få fem på fyra?
Fem på fyra, tack.
Är du okej?
Ja.
Ja. Fem på fyra.
Är du okej?
Ut.
Sen kände hon det.
Gummibandet som snärtade tillbaka.
Snärtade tillbaka hårt.
-Anya. -Herregud. Nej.
Hon lever.
Vi kan inte…
Vad ska jag göra?
Det är okej.
Vad ska jag göra?
Det är sepsis, kroppens extrema reaktion på infektion.
Hennes kropp skadar sin egen vävnad.
Gud har en plan
för oss alla, men…
Måste vi ta det här i dag?
Åt helvete med hans plan och cancer.
Nåd? Ge henne det i alla fall.
Anya var här när jag kom hit.
Hon sa att jag skulle säga till om nån bråkade med mig.
Det gjorde ingen.
Jag hoppas detsamma för henne.
Bråka inte.
Inte med den där.
Jag hoppas att det blir lätt.
Så lätt som möjligt.
Antar jag.
Döden är…
Den börjar bli bekant.
Den…
bor här.
Känner ni det? Den bor här.
Om den är här för Anya,
får den inte bli hemmastadd.
Jag hoppas att den är varsam och snabb.
Att den går genom rummet.
Nej.
Hoppas den är varsam?
Hela grejen, för var och en av oss, är en dom.
Ska vi bara sitta här och låta det hända?
Som om sjukdomen är där och säger:
"Ner på knä, håll för ögonen och vänta tills jag är redo."
Och vi säger: "Hoppas den tar det lugnt med mig?"
Jag tänker inte dö och be min cancer, eller Anyas, att vara varsam.
Jag väntar på cancern med en Molotov och en machete.
Om den tar ett steg in i Anyas rum,
hoppas jag att hon biter sönder dess gamla, rynkiga, fula ansikte.
Jag struntar i vad det kostar.
Om det finns ett sätt att rädda henne, rädda mig, rädda oss…
…skulle jag bränna världen.
Så är det att älska henne.
Jag förstår hur du känner.
Det gör jag.
Men jag måste säga en sak och jag vill att du lyssnar.
Det är inte upp till oss.
Vi bestämmer inte reglerna
och vi kan inte ändra resultatet.
Och när folk försöker hitta en…
genväg,
nåt kryphål,
en fördel över livet, över döden,
kan folk bli skadade.
Folk kan bli så besatta av att besegra döden
att de förstör sina liv.
Så när det inte funkar…
…och Anya är borta…
…och du inte ens har börjat att förlika dig med det…
…hur känns det då?
Hur kommer du att må om du kämpat så länge…
…och inte tar en stund…
…för att ta farväl?
Hur mår hon? Bättre?
Jag hatar att hon är isolerad.
Det handlar inte om isolering.
Det handlar om återhämtning och att skydda er alla.
Sepsis smittar inte, men den underliggande infektionen kan göra det.
Du kan gå in, men ha på dig en mask.
När jag först kom hit,
ville jag att du skulle gilla mig.
Bara vara snäll.
Nu vill jag bara att du svär åt mig.
Vakna och skrik åt mig.
Säg att jag är dum som känner så här.
Jag vill bara säga tack.
För att du bråkade med mig.
För att du sa till när nåt var dumt.
För att du är min syster.
Om du måste lämna oss…
…antar jag…
…att jag får försöka förlika mig med det.
Om det är det du vill.
Jag älskar dig.
Jag vill…
…leva.
Hon är vaken!
Där är du ju.
Kul att se dig, Anya.
Hon är vaken.
Det är väl bra?
Självklart.
Betyder det att hon överlever eller…
Vad betyder det?
Det betyder att hon är vaken nu, vilket är bra.
Hon kan höra dig och hon kan svara dig.
Det är en gåva, Ilonka. Du anar inte.
Men som jag sa, vi kämpar inte mot tyngdkraften.
Vi försöker göra landningen mjuk och vacker
och så fredlig som möjligt.
Ilonka.
God eftermiddag.
Jag såg dig på monitorerna.
Jag ville bara säga hej.
Jag är så ledsen.
Jag vet hur det är att se en vän försvinna.
Jag vet hur det är.
Hon sa att? "Man inte kan bekämpa tyngdkraften?"
Bra råd.
Så du är här ute.
Varför?
Om…
det…
Så dagboken tillhörde en flicka som bodde här för länge sen.
Hon heter Julia Jayne.
Och hon gick därifrån, helad.
Den andra tillhörde en ännu äldre flicka.
En flicka vars mor trodde med allt hon hade,
att denna plats var speciell.
Anyas liv hänger på en skör tråd.
Hon kan ramla när som helst.
Om det finns en chans,
om jag kan göra nåt för henne,
oavsett hur…
Det är inte galet.
Lyssna.
Vad hör du?
Jag vet inte.
Det är naturen.
Det är vanligt.
Fåglarna, insekterna. Du hör varelsernas sånger.
Enkla varelser. De är så enkla att vi ignorerar dem,
som trotsar tyngdlagen varje dag.
Och det är normalt.
Tyngdlagen är inte allt. Små, dumma insekter trotsar den utan en tanke.
Och det är inte galet. Det är naturligt.
Folk säger att man inte kan trotsa tyngdlagen
fast luften flyger över deras huvuden.
Folk betalar en förmögenhet för nålar i huden.
Akupunktur, akupressur,
aromaterapi, öronljus, infraröd ljusterapi.
Och det är inte galet. Det är normalt.
Det är så normalt. Det är en kiosk i ett köpcentrum.
Folk som trängs i kyrkor, helande genom tron,
de skickar checkar till Billy Graham för att be om ett botemedel.
Och det är inte galet. Det är tro.
Så länge det bara är en Gud, den rätta guden.
De riktiga grejerna…
…visdomen som folk hade samlat i tusentals år
som höll oss vid liv innan vi började förgifta luften
och landet och våra kroppar.
Det är helt galet. Det måste vara galet.
Världen blev galen för länge sen och vi, de sällsynta,
lyckades hitta vårt förstånd igen,
den galna världen kallar oss galna, eller hur?
Det finns mycket här.
Och mycket här ute.
Samla vattnet.
Du kommer att behöva lite mindre än fyra liter.
Och vi borde prata om de Fem Systrarna.
Jag antar att du har läst på.
Hur många kvinnor finns det förutom du och Anya?
Det är Cheri, Natsuki och…
Sandra.
Det är fyra och med mig är det fem.
Ser du? Vad är oddsen?
Herregud.
-Det är Paragon. -Nej.
Paragon hade problem, spårade ur.
Det här är äldre än Paragon.
Se inte så förvånad ut. Du kom hit av en anledning.
Var glad att du har rätt.
Ilonka, du har rätt.
Lyssna noga,
för om du vill rädda din vän
måste du göra precis som jag säger.
-Inte en chans. -Lyssna på mig.
Jag är glad att nån annan sa det.
Jag vill inte låta som en fegis,
men jag är rädd för att göra det här.
Tack för att du var först.
Du tror väl inte att det ska funka?
Varför inte?
Det är inte galnare än nåt annat.
Jag tror att det har fungerat. Det har funkat här förut.
Det här var inte min idé.
Det går tillbaka till antiken.
-Och vill du göra ritualen… -Ikväll.
Men det är skitsnack.
Då har du inget att förlora.
Vem bryr sig om vi ägnar några minuter åt nån skit?
-Vi gör det varje kväll. -Och om vi åker fast?
Vad ska de göra, döda oss?
Tror du verkligen att det funkar?
Anya skulle sparka djävulen i tänderna för oss alla.
För alla oss här.
Så om det kan fungera,
om det finns en chans på tusen, på en miljon…
…är hon värd den chansen.
Kom igen. Det här är galet.
Det här är på gränsen till galenskap.
Jag är med.
Om det är skitsnack kostar det bara tid.
Tid är det minsta vi kan erbjuda just nu.
Hon behöver tid.
Jag är med.
Folk kan säga att saker är galna hela dagen, men…
…både Anya och Rachel pratade om skuggan.
Och Ilonka har pratat om den gamla tanten.
Jag har haft konstiga drömmar varje natt.
Galenskap kanske inte alltid är så enkelt.
Och om det finns någon magi här, någon alls,
vill jag rikta den mot Anya.
Fan också.
Det kanske finns änglar trots allt.
I så fall vill jag ha dem på vår sida.
All teknologi ser ut som magi tills den inte gör det, så…
Jag är också med.
Jag vet inte vad normalt är,
för det låter helt rimligt.
Okej.
Skit samma.
Nu sparkar vi djävulen i tänderna.
Men ni sparkar inte djävulen. Ni sparkar Gud.
Lyssna på er själva.
Gamla hedniska ritualer, blodsoffer.
Och en gammal bok skriven av sektmedlemmar.
Det är falska avgudabilder, falska gudar, den stora bedragaren.
Man håller inte på… ursäkta mig.
Man jävlas inte med sånt. Det gör man inte.
För den världen, världen utanför kroppen,
den andliga världen handlar inte om att rädda kroppar,
utan om att rädda själar.
Om man snokar runt och öppnar dörrar,
trycker på fel nummer,
kommer nåt att svara.
Det här är allvarligt och farligt. Så nej. Jag drar mig ur.
-Sandra, vi behöver dig. -Nej, du måste sluta.
Älska Anya tillräckligt. Älska henne nog för att sluta.
Och försätt inte dig själv och oss alla i verklig, ärlig, dödlig, andlig fara.
Snälla.
Får jag komma in?
Förlåt för tidigare. De är säkert förbannade på mig.
Nej, inte arg.
Skickade de dig för att få mig att ändra mig?
De vet inte att jag är här.
Du har försökt så försiktigt,
så ihärdigt att bjuda in alla i din tro och…
Du är säkert ensam där.
Jag tänker ofta på det.
Det är utmattande.
Du tror inte på vad Ilonka säljer, så om du gjorde det av kärlek…
Tror du inte att Gud skulle förstå?
Jag kan inte.
Jag kan inte sätta på mig min tro och ta bort den så. Det är…
Det är inte vad jag tror.
Jag måste vara sann mot min tro.
Det här är nog det närmaste en familj nån av oss har.
Närmare än blod.
Och en behöver hjälp.
Jag ber för henne.
Det borde du.
Men du behöver inte tro på nåt.
Du behöver inte heller göra nåt.
Dyk bara upp.
Ilonka.
Ilonka, är du okej?
Vad händer?
Ilonka!
Nej!
Ilonka!
Snälla du!
Ilonka!
Herregud.
Herregud. Hjälp mig.
Hej.
Vi ska rymma.
Hej, snygging. Det är en rymning.
-Ja. -Vi finns här för dig, mördare.
Ha tålamod. Vi ska försöka fixa det här.
Vi ses där nere.
Vi ska göra det.
Jag tror att jag vet hur,
och vi ska rädda dig.
Förstår du?
Det är lugnt.
LÅT BLI
Allt är lugnt där uppe. Inte ett ljud.
-Tog du med allt det här? -Ja, det är bra.
Okej. Det här kommer att kännas konstigt, men…
det är för att vi älskar dig.
Bra jobbat, nya tjejen. Jag visste inte att din kärlek var skum.
Tack.
Okej.
Rockarna på, runt cirkeln.
Vi börjar med att nämna deras namn.
Panacea.
-Panacea. -Panacea.
Hygieia.
-Hygieia. -Hygieia.
Iaso.
-Iaso. -Iaso.
Ingen följde efter, sa du?
-Det gjorde de inte. -Om det är en nattsköterska
och de inte skickar tillbaka den…
-Det måste finnas en tillkallningsknapp. -Nej.
Ingen som jag hittade.
Tack gode Gud. Det är bara Sandra.
Sandra. Dyker upp.
Har ni börjat?
Knappt. Är du med oss?
Märkte ni nåt konstigt när ni kom hit?
På vilket sätt?
Nej, det var lugnt.
Jag är så glad att du är här med oss.
Jag är med er för att vara säker…
Se till att ni är försiktiga. Och delta på mitt eget sätt.
På mitt sätt. Men okej, jag är här.
Jag är här.
Ja.
Aceso.
-Aceso. -Aceso.
Aglaea.
-Aglaea. -Aglaea.
Vi kallar på er, de Fem Systrarna, döttrar till Asklepios och Epione.
Vi ber er att hela vår syster Anya.
Tog alla med sina offer?
Mitt offer.
För mig symboliserar det hemma.
Alla som träffade mig förkastade mig.
Jag kände mig som skräp.
Men min fostermamma Maggie, när hon träffade mig…
…släppte hon mig inte.
Hon ville ha mig.
Hon tog med mig hem och hon och Tim gav mig armbandet.
Jag har rört den varje dag sen hon dog.
Jag älskar dig.
Älskar dig också.
Jag fick den när jag sprang 400 meter.
Pistolen avfyrades. Jag svär att…
…det kändes som luft.
Den påminner mig om frihet.
Och makt…
…och att känna sig oövervinnerlig.
För Anya.
Den mäktigaste personen jag nånsin träffat.
Det här är alla filmer vi har sett.
Alla delade popcorn.
Varje gång vi bråkade om huruvida Wesley kunde mäta sig med Denzel.
Det här är hela min relation till min mamma i ett knyte.
Jag älskar dig, Anya.
Du vet väl att du inte kan få det så här?
Jag skulle inte bry mig även om jag kunde.
Hon hette Margaret Rainy och det var vår grej.
Fotbollarna flög genom klassrummet
när läraren vände ryggen till.
Vi var grymma.
Jag insåg det inte först, men jag behöll varenda en…
…av lapparna hon skrev.
Jag älskade henne.
Jag har aldrig erkänt det förut.
Det är allt jag vet om kärlek.
Och jag ger det till dig, Anya.
Det här är min pappa.
Det är när han flyttade till Norway, Oregon.
Enda bruna killen i stan, men han ler.
Ja, och han har en min som säger: "Ja, din jävel, testa mig."
Och det är min pappa.
Det är min favoritsak.
Det här är från en mörk tid i mitt liv.
En tid jag som tur överlevde,
innan jag visste hur mörkt det kunde bli.
Det här är från en bil som jag hade tur att överleva från.
Och om den turen kan hitta dig, Anya…
Det var en gåva från en pojke, en väldigt speciell pojke.
En pojke jag älskar som älskar mig, men…
Jag kunde inte, eller jag visste att jag inte borde, så vi slutade.
Ingen vet om det, bara Gud.
Om de Fem Systrarna,
om de behöver mer information om vad det betyder,
kan de fråga min kille, han vet.
För Anya.
Och det var från Sandra.
Vems är det?
Vi behövde Fem Systrar.
Blodet från Fem Systrar och tre bröder
för vår syster Anya.
Förlåt.
-Det blir kallt. -Okej.
-Panacea. -Panacea.
-Hygieia. -Hygieia.
-Iaso. -Iaso.
-Aceso. -Aceso.
-Aglaea. -Aglaea.
-Panacea. -Panacea.
-Hygieia. -Hygieia.
-Iaso. -Iaso.
Bara lite till.
-Aceso. -Aceso.
Snälla. Bara lite till.
Snäll Panacea,
dotter till Asclepius och Epione.
Den första läkaren, den snabbaste helaren.
Pålitlig lagare av trasiga män och kvinnor.
Genom dig till regnbågen…
Må hon bli botad från denna plåga, må hon bli frisk.
Hörni?
Herregud.
Undertexter: Carita Koro