EN NETFLIX-SERIE
Å, faen.
Dusty tar jo helt av, dreper alle han ser.
Han ville det ikke.
Han vil aldri, men
han forventet ikke at noen andre var hjemme.
Kan vi for én gangs skyld prøve å komme gjennom en historie uten kommentarene?
Han ville det ikke.
Spesielt ikke henne, ikke Harmony.
Hun var en søt jente som alltid var snill mot ham på skolen.
Men kvelden før hadde han fått ordrene sine…
Harmony.
Det er ingen vits i å kjempe imot.
Ikke når stemmene har valgt en jente, og Harmony fortjente det ikke.
Men ingen av dem gjorde det.
Og stemmene tar aldri feil.
Du tar feil. Hater å si det, men du tar feil.
Bare hør på meg.
Han er på vår alder.
Morderen er en tenåring. Kanskje til og med en Velt-elev.
Det går ikke. Beklager.
-Du leste det ikke engang. -Det trenger jeg ikke.
Alt tyder på at dette er en ung mann.
Åstedet sier noe annet.
La oss bare si at det er velkjent.
Identisk med andre drap
hvis detaljer aldri ble offentliggjort.
Jeg kan ikke si hva de detaljene er.
Symbolet.
På kortet.
Du er en smarting.
Du har sett dette før.
Og det er en eldre mann på grunn av tidligere drap?
Det begynte for 40 år siden.
-Hvor mange? -Det er ikke viktig.
-Hvor mange? -Flere enn Dahmer. Færre enn Bundy.
-Dette er en seriemorder. -Du sa det. Jeg sa ikke det.
Jeg sa heller ikke at han ikke har endret fremgangsmåte,
ikke én detalj på 40 år, før i går kveld.
Jeg tror han vet at vi er etter ham.
Jeg tror han innser at han ikke kan løpe fra oss for alltid.
Tre etterforskere,
tre av oss har håndtert denne saken
og gitt den videre som en fæl infeksjon.
Men det slutter her. Det slutter med meg.
Han har sluppet unna med det i tiår, men han er gammel nå, og sliten,
og jeg skal ta ham.
Så nei, kjære.
Ikke tenk på guttene på skolen.
Men ring meg om du ser en eldre mann
på parkeringsplassen.
ROOSEVELT VIDEREGÅENDE
-Hun ser ikke engang på det. -Men teorien din gir mening.
Teorien vår.
Jeg hadde ikke klart det uten deg.
Ikke si det.
Hun er overbevist om at det er en eldre fyr.
Hun har vel rett. Det må hun vel ha.
-Matten og… -Hva med matten?
Vet du hva? Det holder inntil videre.
Jeg må på trening, men…
I kveld skylder jeg deg en date.
En ordentlig én.
Jeg lover, ingen flere drapsmenn, ikke mer rarhet.
-Bare du og jeg. -Det vil jeg gjerne.
Virkelig.
Dusty, ikke sant?
Hei. Det stemmer.
Beklager at jeg plager deg her.
Jeg lurte på om du kunne hjelpe meg med noe.
Jeg kan gjerne prøve.
Kjæresten din, Sheila,
sier du er en teknologifyr. Internett-kyndig.
Bruker du Einstein?
Alle gjør det.
Jeg lurer på om hvis en voksen vil ha en Einstein-konto
og imitere noen og gå inn i chatterommene,
kan de bare opprette en konto, ikke sant?
Late som de er en annen, kanskje til og med et barn.
Ja.
Har du lagt merke til noe sånt?
Er det noen kontoer du synes er mistenkelige?
Nei. Jeg kommer ikke på noen.
Vent, spør du…
Spør du om jeg har lagt merke til politikontoer?
Spaner dere på samtalene?
For hvis dere gjør det, er det vilt.
Genialt, mener jeg. Gjør dere det?
I tilfelle er vi kun en flue på veggen.
Du trenger ikke å bekymre deg.
Håper jeg.
Så hva kaller du deg selv?
Jeg vil vite typen navn folk bruker.
Folk på din alder.
Foretrekker du fornavnet eller et kallenavn?
Vi prøver bare å finne ut av det.
Det kan være hva du vil.
La oss bare si at jeg vil se ut som noen på din alder.
Det er det jeg mener.
Hva er din?
Dusty-S-1980.
Har du andre kontoer?
Nei. Bare den ene.
Ok.
Hvis du har noen minutter til, vil jeg gjerne snakke litt mer med deg
om hvordan chattingen fungerer.
Du stirrer på meg.
Ja.
Jeg liker å se på deg.
Takk igjen.
Du har vært veldig hjelpsom.
Virkelig. Du trengte ikke å hjelpe meg med min lille etterforskning.
Men du gjorde det likevel.
Selv om du bare spilte med.
Setter pris på det.
Du var fantastisk.
Jeg spilte ikke…
Jeg spilte ikke bare med.
Sheila.
Jeg tror ikke du vil være her med meg.
Rar kommentar, men ok.
Du fortjener bedre enn meg. Du gjør virkelig det.
Sheila.
Ikke henne, vær så snill.
Sheila.
Og hvis dere vil høre den spennende konklusjonen,
må dere…
-Hold dere i live litt lenger. -Hold dere i live litt lenger.
Det er så slemt.
Helvete. Jeg vet ikke hvordan du gjør det,
men jeg synes synd på en fyr som drepte et klasserom fullt av folk.
Vel, alle sammen, nå kommer vi til å drømme søtt.
-Bra greier. -Jeg har én.
Med mindre dere er for trøtte.
Dobbelhistorie.
Det er en stund siden sist.
Kun hvis du orker, Anya.
Har du en historie, er jeg med.
Ok.
Det er en rar én, og den er ikke ferdig ennå,
men jeg tror vi alle kan kjenne oss igjen.
-Den heter "Heks". -Jeg kjenner meg igjen.
Vent, sa du heks eller hurpe?
Denne handler om magi og kjærlighet, kanskje.
Og familie og skjebne.
Og mer enn noe annet…
Mer enn noe annet
handler den om en jente som vil redde noen.
Imani var en heks.
Alle kvinner i familien hennes var det så langt tilbake som noen kunne huske.
Noen var formskiftere, andre kunne sveve.
Imani og moren hennes var helbredere.
Men vi kommer til det.
Dette er om det andre talentet,
noe alle kvinnene i Imanis familie kunne gjøre.
Noe moren hennes kalte "klarsyn".
Ikke se gjennom til bunnen av innsjøen.
Og ikke bry deg om hva som er over.
-Jeg vil aldri få det til. -Jo da.
Kanskje klarsyn ikke er min greie.
Du kan gjøre det, men kanskje det hoppet over meg.
Du klarer det. Det er bare lettere for noen.
Du er nær. La meg hjelpe denne gangen.
Sånn, ja.
Alt det for å se en jente miste en is.
Hva er poenget?
Beskriv henne.
Pen brun jente, ting i håret, rosa kjole.
Som henne?
Ja. Det er henne.
Skal vi hjelpe henne?
Hei, lille jente, pass deg!
Jeg kan se fremtiden.
Det er det klarsyn er. Det er…
Det er å se fremtiden.
Føles bra, ikke sant?
Men se.
Det er den andre siden ved det.
Verden har en rar måte å gjøre som den vil på.
Du kan dra i en strikk og strekke den ut.
Men før eller senere vil den bli som den var.
Universet er sta.
Litt som deg.
Så, ja, du kan se fremtiden.
Men det handler ikke om å endre den. Det handler om å forstå den.
Å hjelpe andre med å forstå deres fremtid.
Det er det som har gitt meg mest glede.
Drar du i gummistrikken litt, spretter den litt tilbake.
Men drar du den for langt, kan det gjøre vondt.
Den kan skade deg. Hører du?
-Kan vi prøve igjen? -Nei.
Vi må dra. Pausen er snart over.
-Men mamma, jeg… -Og solen går ned.
Hør på meg, for dette er viktig.
Fortsetter du å øve, blir du bedre.
Men ikke gjør det om natten.
Hører du?
-Du kan gjøre mye bra. -Hvorfor ikke?
Du kan hjelpe mange når du er flink til det.
Og det burde du, jenta mi.
Men lov meg den ene tingen.
Hvorfor?
Vi kan ta det en annen gang.
La oss bare si at det er farlig inntil videre.
Lov meg det.
Ja. Jeg lover.
Ok.
Følg meg tilbake.
AKUTTAVDELING
Skudd i magen. Svake livstegn.
Vi hentet henne på High Street og 35th
for åtte minutter siden, kanskje ti.
Glad i deg. Det er penger på kjøleskapet.
Én, to, tre, fire, fem.
Beklager, doktor.
Ja.
Hun er død.
Dødstidspunkt…
Se på henne.
Hun er på alder med datteren min.
Du prøvde.
Du gjorde alt du kunne.
Ja.
La meg være alene.
Jeg vet det, mamma. Jeg vet det.
Men det er et unntak.
Det går bra.
Mamma?
Mamma!
Hjelp!
INGEN ADGANG ELLER PÅKREVD ANTREKK
Én kveld etter at begravelsen var over
og hele den utvidede familien hadde dratt tilbake dit de kom fra,
tok Imani med morens aske til innsjøen,
stedet der de hadde størst kontakt.
Men Imani trengte svar,
hvorfor prøvde moren å helbrede den jenta?
Hvorfor ta sjansen?
Og moren hadde helbredet folk før, tatt noen tilbake fra randen,
hun hadde talentet.
Hva gikk galt?
I sorgen glemte hun morens advarsel.
Aldri prøv klarsyn om natten.
Men det var for sent.
Og idet månelyset reflekterte i vannet,
så Imani en utrolig visjon av en gutt hun aldri hadde møtt.
Imani trodde ikke på kjærlighet ved første blikk.
Men om hun gjorde det, var dette nøyaktig det.
Legg de jævla pengene på bordet.
Hva faen gjør du her?
Hva faen gjør du her, sa jeg.
Imani Bethel. Du har surmult her hver dag i månedsvis.
Vi savner alle moren din.
-Men i kveld blir du med oss. -Ingen unnskyldninger.
Jeg føler ikke for…
Jeg føler ikke for å høre på deg.
Sett deg i bilen. Kom igjen.
-Nå. -Nå.
Scottie har en idé, og alle synes den er god.
Så du må si ja.
Si ja, Imani. For en gangs skyld.
Jeg vet ikke hva dere vil, men jeg må si nei.
Frekt. La henne fullføre.
Vi kjenner en fyr.
Jeg kjenner en fyr. Jeg tror du vil like ham.
Jeg viste ham skolebildet ditt.
Bildet mitt i årboken? Nei. Ingen spleising. Takk.
Dette er litt pinlig, for vi er hjemme hos ham
om 15 sekunder, og han synes du er søt,
så bare si hallo og kjør på.
-I kveld er en ja-kveld. -Si ja, Imani.
Si ja, ellers viser vi hele skolen bildet av deg under stavekonkurransen i sjette.
Hei.
Hei. Jeg er Ben.
Du er…
Du må fortelle meg hva du heter.
Det er et afrikansk navn. Swahili.
Det betyr "tro".
Ben betyr visst "sønn".
Foreldrene mine var ikke særlig kreative.
Jeg heter Randy,
og jeg vil ikke spørre mine
hva faen de prøvde å si med det.
Et navn og en unnskyldning i én.
Jeg skjønner, pappa.
Vel, det passer jo, din kåting.
Du stirrer for hardt. La ham være.
Nei, jeg…
Jeg vet ikke. Jeg føler at jeg kjenner deg fra et sted.
Er ikke det min teite replikk?
Nei, seriøst. Det er alt jeg har. Jeg skulle bruke den.
Du kjenner ham nå, så skal vi ta noen drinker?
-La oss gjøre det. -Ja. Kom igjen.
Jeg spanderer i kveld. Hva vil dere ha?
SPRIT
Ikke. Ikke gå inn dit.
Dere inviterte meg med, så jeg spanderer.
Nei, du kan ikke gå inn.
Det var en kort ja-kveld.
Alle andre steder enn her. Og ingen går inn der.
Kun denne selger til mindreårige.
Så Peach Rings til Ben.
Et par OE. En flaske Henny, kanskje?
-Ja. -Noe mer?
Scottie. Seriøst.
-Hva? -Ikke gjør det.
Jeg kommer tilbake. Raskere enn du kan si nei.
Du må slappe av, Imani. Det går bra.
Ja. Du har vel rett.
Beklager.
Det går bra.
Hva faen?
Scottie!
VIN, SPRIT, VI HAR IS
Hjelp!
Hun er ikke stabil ennå, og de slipper oss ikke inn.
Hvordan visste du det?
Visste hva da?
Du sa hun ikke skulle gå inn. Hvordan visste du det?
Jeg gjorde ikke det.
Jeg gjorde ikke det…
Beklager.
Hun kunne ikke si det,
visste ikke hvordan.
Hvordan hun skulle si at hun tok tak i armen hans
og dro strikken så langt at den kunne treffe hvem som helst.
Hun forsto ikke engang hvordan eller hvorfor hun visste det.
Det ble verre jo mer hun traff Ben.
Vennen Scottie kjempet for livet i en sykehusseng på andre siden av byen
så hun kunne holde en søt gutt som skulle vært død for en uke siden i hånden.
Men det hindret henne ikke i å gå på date med ham.
Trenger bare litt bensin. Det er nesten tomt.
Pumpen tar ikke kort. Jeg må betale kontant, vent litt.
Jeg fikser det.
-Er du sikker? -Ja.
Bli der. Jeg fikser bensin.
Men du må kjøpe kinobillettene.
Kan jeg få fem på nummer fire?
Fem på nummer fire, takk.
Går det bra?
Ja.
Ja. Fem på nummer fire, greit.
Går det bra?
Kom deg ut.
Og så følte hun det.
Gummistrikken som spratt tilbake.
Den spratt tilbake rett mot henne.
-Anya. -Herregud. Nei.
Hun lever.
Vi kan ikke…
Hva gjør jeg?
Det går bra.
Hva gjør jeg?
Det er sepsis, kroppens ekstreme reaksjon på infeksjon.
Kroppen hennes skader sitt eget vev.
Jeg vet at Gud har en plan…
For oss alle, men…
Kan vi droppe dette i dag?
Drit i planen hans og drit i kreften.
Nåde? Gud, bare gi henne det.
Anya var her da jeg kom hit.
Hun ba meg si ifra om noen køddet med meg.
Ingen gjorde det.
Jeg vil det samme for henne.
Ikke kødd.
Ikke med henne.
Jeg håper det går lett.
Så lett som mulig.
Antar jeg.
Døden føles…
Den føles nær nå.
Den…
Bor her.
Kjenner dere det? Den bor her.
Hvis den er her for Anya,
håper jeg den ikke blir.
Jeg håper den er forsiktig og rask.
At den går gjennom rommet.
Nei.
Håper den er forsiktig?
Det er som om vi alle har blitt dømt.
Skal vi bare sitte her og la det skje med oss?
Som om sykdommen bare sier,
"Gå ned på kne, hold for øynene og vent på meg."
Og vi sier, "Jeg håper den er forsiktig?"
Jeg vil ikke dø mens jeg trygler kreften min eller Anyas om å være forsiktig.
Jeg venter på kreften med en molotovcocktail og en machete.
Og om den tar ett steg inn på Anyas rom,
håper jeg hun tar et jafs i det rynkete, stygge ansiktet med de jævla tennene sine.
Jeg blåser i prisen.
Om det var mulig å redde henne, meg, oss…
…hadde jeg latt verden brenne.
Det er det det betyr å være glad i henne.
Jeg forstår hva du føler.
Jeg gjør det.
Men jeg må si noe, og du må høre det.
Det er ikke opp til oss.
Vi lager ikke reglene,
og vi får ikke endre utfallet.
Og når folk prøver å finne…
En snarvei,
et smutthull,
en fordel over livet, over døden,
kan folk bli skadet.
Folk kan bli så besatt av å overvinne døden
at de ødelegger livet sitt.
Så når det ikke funker…
…og Anya er borte…
…og du ikke engang har begynt å håndtere det,
hvordan vil det føles?
Hvordan vil det føles om du bruker så mye tid på å slåss?
Du bruker ingen tid…
På å ta farvel.
Hvordan har hun det? Er hun bedre?
Herregud, jeg hater at hun er isolert sånn.
Det handler ikke om isolasjon.
Det handler om å komme seg og beskytte dere alle.
Sepsis er ikke smittsomt, men den underliggende infeksjonen kan være det.
Men du kan gå inn, bare gå med maske.
Da jeg kom hit,
ønsket jeg at du skulle like meg.
At du skulle være hyggelig.
Nå vil jeg bare at du skal banne til meg.
Våkne og kjefte på meg.
Si hvor dum jeg er som føler meg sånn.
Jeg vil bare si takk.
For at du kranglet med meg.
For at du sa ifra når jeg snakket tull.
For å ha vært søsteren min.
Hvis du må dra…
…må jeg nok…
Jeg må nok prøve å forsone meg med det.
Hvis det er det du vil.
Jeg er glad i deg.
Jeg vil…
Leve.
Hun er våken!
Der ja.
Godt å se deg, Anya.
Hun er våken.
Det er vel bra?
Selvsagt.
Betyr det at hun overlever, eller…
Hva betyr det?
Hun er våken nå, og det er så bra.
Hun hører deg og hun kan svare deg.
Det er en gave, Ilonka. Du vet ikke hvor stor.
Men som sagt, vi kjemper ikke imot tyngdekraften.
Vi prøver å gjøre landingen så myk og vakker
og fredelig som vi kan.
Ilonka.
God ettermiddag.
Jeg så deg på skjermene.
Jeg ville bare si hei.
Jeg beklager.
Jeg vet hvordan det er å se en venn svinne hen.
Jeg vet det.
Og sa hun det? "Du kan ikke kjempe mot tyngdekraften."
Godt råd.
Så du er her ute.
Hvorfor?
Hvis…
Den…
Denne dagboken tilhører en jente som bodde her for lenge siden.
Hun het Julia Jayne.
Og hun gikk herfra helbredet.
Og denne andre tilhørte en annen jente, enda eldre.
En jente som hadde en mor som fullt og helt trodde
at dette stedet var spesielt.
Anya henger utfor en klippe.
Hun kan falle når som helst.
Og hvis det er en mulighet,
noe jeg kan gjøre for henne,
uansett hvor…
Det er ikke galskap.
Hør her.
Hva hører du?
Jeg vet ikke.
Det er naturen.
Den er helt vanlig.
Fuglene, insektene. Du hører skapningers sang.
Enkle skapninger. Så enkle at vi ignorerer de
som trosser tyngdekraften hver dag.
Og det er normalt.
Tyngdekraften er ingenting. Små, dumme insekter trosser tyngdekraften daglig.
Og det er ikke galskap. Det er naturlig.
Folk sier du ikke kan trosse tyngdekraften,
og luften flyr rett over hodet deres.
Folk betaler en formue for å få nåler stukket inn i huden.
Akupunktur, akupressur,
aromaterapi, ørelys, infrarød lysterapi.
Og det er ikke galskap. Det er normalt.
Det er så normalt. Det er en kiosk på et kjøpesenter.
Folk pakket inn i kirker og troshelbredelse.
Sender sjekker til Billy Graham for å be om en kur.
Og det er ikke galskap. Det er tro.
Så lenge det bare er én Gud eller den rette Gud.
Greiene som er ekte…
Visdommen som folk har samlet i tusenvis av år,
som holdt oss i live før vi begynte å forgifte luften
og landet og kroppen vår,
det er galskap. Det må være galskap.
Verden ble sprø for lenge siden, og de få av oss
som fant forstanden igjen,
kaller den sprø verden gale, ikke sant?
Det er mye her.
Og mye her ute.
Ta med det vannet.
Du trenger rundt tre liter.
Og vi bør snakke om De fem søstrene.
Jeg antar at du har lest deg opp.
Hvor mange andre kvinner er det, bortsett fra deg og Anya?
Det er Cherie og Natsuki og…
Sandra.
Det er fire, og med meg er det fem.
Ser du? Hva er oddsen?
Herregud.
-Det er Paragon. -Nei.
Paragon hadde problemer, gikk av hengslene.
Dette er eldre enn Paragon.
Ikke se så overrasket ut. Du kom hit av en grunn.
Vær glad for at du har rett.
Ilonka, du har rett.
Hør nøye etter,
for om du vil redde vennen din,
må du gjøre nøyaktig som jeg sier.
-Nei. Aldri i verden. -Hør på meg.
Jeg er glad noen andre sa det,
for jeg hater å høres ut som en feiging,
men jeg er redd for å gjøre dette nå.
Så takk for at du sa det først.
Du tror vel ikke det funker?
Hvorfor ikke?
Det er ikke mer sprøtt enn noe annet.
Og jeg tror det har fungert. Det har fungert her før.
Og det er ikke min idé.
Dette går tilbake til antikkens verden.
-Og du vil gjøre dette ritualet… -I kveld.
Men det er pissprat.
Da har du ingenting å tape.
Hvem bryr seg om vi bruker noen minutter på noe tull?
-Vi gjør det hver kveld. -Og hva om vi blir tatt?
Hva skal de gjøre, drepe oss?
Tror du dette vil fungere?
Anya ville sparket djevelen i tennene for oss alle.
Alle her.
Så om det kan fungere,
om det er én tusendels, én milliondels sjanse…
…er hun verdt forsøket.
Kom igjen. Dette er sprøtt.
Det er på grensen til galskap.
Jeg er med.
Hvis det er tull, koster det kun tid.
Og tid er det minste noen av oss kan tilby akkurat nå.
Tid er det hun trenger.
Jeg er med.
Folk kan si det er sprøtt, men…
Anya og Rachel snakket begge om å se den skyggen,
og Ilonka har snakket om den gamle damen.
Jeg har hatt rare drømmer hver natt her.
Så kanskje det ikke er så enkelt.
Og hvis det finnes noe magi her,
bør den brukes på Anya.
Greit.
Kanskje det finnes engler der oppe likevel.
I så fall vil jeg ha dem på vår side.
All teknologi ser ut som magi til det ikke gjør det.
Jeg er også med.
Jeg vet vel ikke hva normalt er,
for dette høres fornuftig ut for meg.
Ok.
Greit.
La oss sparke djevelen i tennene.
Men dere sparker ikke djevelen. Dere sparker Gud.
Hør på dere selv.
Gamle hedenske ritualer, blodoffer.
Og en gammel bok skrevet av sektmedlemmer, for pokker.
Dette er falske idoler, falske guder, den store bedrageren.
Du tuller ikke med… Unnskyld meg.
Du kødder faen ikke med sånt. Det gjør du ikke.
For i den verdenen, verdenen utenfor kroppen,
åndeverdenen, handler det ikke om å redde kropper,
det handler om å redde sjeler.
Og om dere snoker rundt der, åpner dører,
ringer feil nummer,
vil noe svare.
Dette er alvorlig og farlig. Så nei. Jeg er ute.
-Sandra, vi trenger deg. -Nei, du må slutte.
Gjør det for Anya. Vis kjærlighet ved å stoppe.
Og ikke sett deg selv og oss alle i ekte, ærlig, dødelig, åndelig fare.
Vær så snill.
Kan jeg komme inn?
Jeg beklager det i sted. De er sikkert forbannet på meg.
Nei, ikke forbannet.
Sendte de deg for å overtale meg?
De vet ikke at jeg er her.
Du har prøvd så forsiktig,
så iherdig å invitere alle inn i trossamfunnet ditt, og…
…du er nok ensom der.
Jeg tenker ofte på det.
Det er utmattende.
Du tror ikke på det Ilonka selger, så om du gjør det av kjærlighet,
tror du ikke Gud vil forstå?
Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke ta på og kle av meg troen sånn. Det er…
Ikke det jeg tror på.
Og jeg må være tro mot det jeg tror på.
Dette er nok det nærmeste noen av oss kommer familie.
Nærmere enn blod.
Og én trenger hjelp.
Jeg kan be.
Og det burde du.
Men du trenger ikke tro på noe.
Du trenger heller ikke å gjøre noe.
Bare møt opp.
Ilonka.
Ilonka, går det bra?
Hva skjer?
Ilonka!
Nei!
Ilonka!
Vær så snill!
Ilonka!
Jesus.
Jesus. Hjelp meg.
Hei.
Vi får deg ut herfra.
Hei, min skjønne. Vi løslater deg.
-Visst faen. -Vi er her for deg.
Hold ut. Vi skal prøve å fikse dette.
Vi møter dere der.
Vi gjør det.
Jeg tror jeg vet hvordan,
og vi skal redde deg.
Forstår du?
Vi skal…
IKKE
Det er helt stille oppe. Ikke et pip.
-Tok du med alt? -Jepp, det går bra.
Ok. Dette blir rart, men…
Vi gjør det fordi vi er glade i deg.
Helvete, nye jente. Hvem visste at du viste kjærlighet sånn?
Takk.
Ok.
Kapper på, sitt i sirkel.
Vi begynner med å påkalle dem.
Panakeia.
-Panakeia. -Panakeia.
Hygieia.
-Hygieia. -Hygieia.
Iaso.
-Iaso. -Iaso.
Dere sa ingen fulgte dere.
-Det stemmer. -Hvis det er nattevakten
og de ikke sender den ned igjen…
-Det må være en knapp her. -Nei.
Jeg fant ingen.
Takk gud. Det er Sandra.
Sandra. Som kommer.
Har dere begynt?
Så vidt. Er du med?
Var noe rart da dere kom ned hit?
Hvordan da?
Nei, ikke noe rart.
Og jeg er så glad for at du kom.
Jeg kom for å passe på…
Passe på at dere er forsiktige. Og for å delta på min egen måte.
På min måte. Men ok, jeg er her.
Jeg er her.
Ja, det er du.
Aceso.
-Aceso. -Aceso.
Aglaia.
-Aglaia. -Aglaia.
Vi kaller på dere, fem søstre, døtre av Asklepios og Epione.
Kaller på dere for å helbrede vår søster, Anya.
Tok alle med et offer?
Mitt offer.
For meg symboliserer det hjemmet mitt.
Alle som møtte meg, kastet meg til side.
Fikk meg til å føle meg som søppel.
Men fostermoren min, Maggie, møtte meg…
Og ga ikke slipp på meg.
Hun ønsket meg.
Hun tok meg med hjem, og hun og Tim ga meg dette armbåndet,
og jeg har rørt det hver dag siden hun døde.
Jeg er glad i deg.
Glad i deg også.
Jeg fikk denne etter min første 400-meter.
Pistolen gikk av. Jeg sverger at jeg
føltes som luft.
Den minner meg om frihet…
…og makt
og å føle seg uovervinnelig.
Til Anya.
Den tøffeste personen jeg har møtt.
Dette er alle filmene vi har sett.
Alt popkornet vi delte.
Hver gang vi kranglet om hvorvidt Wesley kunne måle seg med Denzel.
Dette er hele forholdet mitt til moren min i ett.
Jeg er glad i deg, Anya.
Du vet at du ikke kan få det sånn, ikke sant?
Jeg ville ikke brydd meg.
Hun het Margaret Rainy, og det var greia vår.
Små fotballer som fløy gjennom klasserommet
når læreren snudde ryggen til.
Vi var eksperter.
Jeg innså det ikke, men jeg har beholdt alle…
Beskjedene hun skrev.
Jeg likte henne.
Det har jeg aldri innrømmet før.
Alt jeg vet om kjærlighet.
Og jeg gir det til deg, Anya.
Dette er faren min.
Da han flyttet til Norway i Oregon.
Den eneste brune i byen, men han smiler.
Og han har et uttrykk som sier, "Prøv deg, din jævel."
Og det er faren min.
Det er favoritt-tingen min.
Dette er fra en mørk periode i livet mitt.
Jeg var heldig som overlevde.
Før jeg visste hvor mørkt det kunne bli.
Dette er fra en bil jeg var heldig jeg overlevde i.
Hvis noe av den flaksen kan hjelpe deg, Anya.
Det var en gave fra en gutt, en veldig spesiell gutt,
en gutt som liker meg, men
jeg kunne ikke, eller jeg vet jeg ikke burde, så…
Og ingen vet om ham, bare Gud, så…
Hvis de fem søstrene
trenger mer informasjon om hva dette betyr,
kan de bare spørre Gud, for han vet det.
Til Anya.
Helvete, Sandra.
Hvem sin er det?
Vi trengte fem søstre.
Blodet til fem søstre og tre brødre
til søsteren vår, Anya.
Beklager.
-Det blir kaldt. -Ok.
-Panakeia. -Panakeia.
-Hygieia. -Hygieia.
-Iaso. -Iaso.
-Aceso. -Aceso.
-Aglaia. -Aglaia.
-Panakeia. -Panakeia.
-Hygieia. -Hygieia.
-Iaso. -Iaso.
Bare litt til.
-Aceso. -Aceso.
Vær så snill. Bare litt til.
Snille Panakeia,
datter av Asklepios og Epione.
Den første blant leger, raskeste helbreder.
Du som leger ødelagte menn og kvinner.
Gjennom deg går de lamme, gjennom deg blir de syke friske.
Måtte hun bli helbredet for denne lidelsen.
Folkens?
Herregud.
Tekst: Arnfinn Vassbø