‏- סדרה של NETFLIX -
‏לעזאזל.
‏האיש שלי, דאסטי, קשוח עכשיו. ‏הוא הורג את כל מי שהוא רואה.
‏הוא לא רצה לעשות זאת.
‏הוא אף פעם לא רוצה, אבל…
‏הוא לא ציפה שאף אחד אחר יהיה בבית.
‏אפשר פעם אחת ‏לנסות לסיים סיפור בלי תגובות מהקהל?
‏הוא לא רצה.
‏במיוחד לא היא, לא הרמוני.
‏היא הייתה ילדה מתוקה ‏ותמיד הייתה נחמדה אליו בבית הספר.
‏אבל ערב לפני כן… הוא קיבל פקודות…
‏הרמוני.
‏אין טעם להתנגד לזה.
‏לא ברגע שהקול בוחר מישהי, ‏וזה לא הגיע להרמוני.
‏מצד שני, זה אף פעם לא מגיע להן.
‏ו… טוב, הקולות, הם לעולם לא טועים.
‏את טועה. לא נעים לי לומר, אבל את טועה.
‏תקשיבי לי.
‏הוא בגילנו.
‏הרוצח הוא נער. אולי אפילו תלמיד בוולט.
‏לא יכול להיות. אני מצטערת.
‏אפילו לא קראת את זה. ‏-אני לא צריכה.
‏כל הסימנים מראים שמדובר בבחור צעיר.
‏זירת הפשע עצמה אומרת אחרת.
‏בואי נגיד שזה מוכר מאוד.
‏זהה, למעשה, למקרי רצח אחרים
‏שהפרטים שלהם מעולם לא פורסמו לציבור.
‏אני לא יכולה לומר מהם הפרטים האלה…
‏הסמל.
‏על הכרטיס.
‏את באמת חכמה.
‏ראית אותו בעבר.
‏ואת חושבת שזה אדם מבוגר ‏בגלל מקרי הרצח הקודמים?
‏זה התחיל לפני 40 שנה.
‏כמה? ‏-זה לא חשוב.
‏כמה? ‏-יותר מדאהמר. פחות מבנדי.
‏זה רוצח סדרתי. ‏-את אמרת את זה. לא אני.
‏ולא אמרתי שמי שהוא לא יהיה, ‏שיטת הפעולה שלו לא השתנתה בכלל,
‏לא שמענו דבר ולא קיבלנו אף פתק ‏במשך 40 שנה, עד אתמול בלילה.
‏אני חושבת שהוא יודע שעלינו עליו.
‏אני חושבת שהוא מבין ‏שהוא לא יוכל לברוח מאיתנו לנצח.
‏שלושה בלשים,
‏שלושה מאיתנו טיפלו בתיק הזה
‏והעבירו אותו הלאה כמו זיהום חמור.
‏אבל זה נגמר כאן. זה נגמר איתי.
‏הוא הצליח לחמוק מזה במשך עשרות שנים, ‏אבל הוא זקן ועייף עכשיו,
‏ואני אתפוס אותו.
‏אז לא, יקירתי.
‏אל תדאגי בקשר לבנים בבית הספר.
‏אך אנא התקשרי אליי אם במקרה תראי גבר מבוגר
‏מסתובב ליד החניון.
‏- תיכון רוזוולט -
‏היא לא רצתה אפילו להסתכל עליו. ‏-אבל התאוריה שלך הגיונית.
‏התאוריה שלנו.
‏לא הייתי יכולה לעשות את זה בלעדיך.
‏אל תגידי את זה.
‏כן, היא בטוחה שזה גבר מבוגר.
‏אני מניחה שהיא צודקת. היא חייבת להיות.
‏המספרים ו… ‏-מה עם המספרים?
‏אתה יודע מה? זה מספיק בינתיים.
‏תראה, אני חייב ללכת לאימון, אבל…
‏הערב אני חייבת לך דייט.
‏דייט אמיתי.
‏אני מבטיחה, בלי רוצחים, בלי מוזרויות.
‏רק אתה ואני. ‏-אני אשמח.
‏באמת.
‏דאסטי, נכון?
‏היי. כן, נכון.
‏סליחה שאני מפריעה לך בביה"ס.
‏רק רציתי לדעת אם תוכל לעזור לי במשהו.
‏אני אשמח לנסות.
‏חברה שלך, שילה.
‏היא אמרה שאתה איש מחשבים. מתמצא באינטרנט.
‏אתה משתמש באיינשטיין?
‏כולם משתמשים בזה.
‏מה שאני רוצה לדעת זה שאם מבוגר ‏היה רוצה חשבון של איינשטיין,
‏ואפילו להתחזות למישהו ולהיכנס לצ'אט,
‏הם יכולים לפתוח ‏איזה חשבון שהם רוצים, נכון?
‏להעמיד פנים שאתה מישהו אחר, ‏אולי אפילו ילד?
‏בטח.
‏שמת לב למשהו כזה?
‏יש חשבונות חשודים לדעתך?
‏לא. כלומר, שום דבר לא עולה בראשי.
‏רגע, את…
‏את שואלת אם ראיתי ‏חשבונות משטרתיים באיינשטיין?
‏אתם סמויים בצ'אטים?
‏כי אם כן, זה מטורף.
‏כלומר, גאוני, בעצם. באמת?
‏אם כן, נהיה רק זבוב על הקיר.
‏לא משהו שצריך להדאיג אותך.
‏לפחות אני מקווה שלא.
‏אז מה כתובת החשבון שלך?
‏אני רוצה לדעת באיזה שמות משתמשים.
‏אנשים בגילך.
‏אתה מעדיף את השם הפרטי או כינוי?
‏זאת אומרת, אנחנו רק מנסים להבין את זה.
‏זה יכול להיות מה שאת רוצה.
‏בוא נגיד שאני רוצה ‏להיראות כמו מישהו בגילך.
‏לזה אני חותרת.
‏מה שלך?
‏דאסטי־אס־1980.
‏יש לך חשבונות אחרים?
‏לא. רק אחד.
‏בסדר.
‏שמע, אם יש לך עוד כמה דקות, ‏אשמח לשאול אותך
‏על איך בדיוק עובדים המרכיבים בצ'אט.
‏אתה ממשיך לבהות בי.
‏כן.
‏אני באמת אוהב להסתכל עלייך.
‏שוב תודה.
‏היית ממש נהדר במשך כל הזמן הזה.
‏באמת, לא היית צריך לעזור לי בחקירה שלי.
‏אבל בכל זאת עזרת.
‏אפילו אם רק רצית לעודד אותי.
‏אני מעריכה את זה.
‏היית נהדר.
‏אני לא…
‏לא עודדתי אותך.
‏שילה.
‏לא נראה לי שאת רוצה להיות פה איתי.
‏שקר מוזר, אבל בסדר.
‏את ראויה למישהו טוב ממני. באמת, באמת שכן.
‏שילה.
‏לא היא, בבקשה!
‏שילה.
‏ואם אתם רוצים לשמוע את התוצאה המרגשת,
‏תצטרכו…
‏להישאר בחיים עוד קצת. ‏-להישאר בחיים עוד קצת.
‏זה כל כך מרושע.
‏לעזאזל, בנאדם. ‏אני לא יודע איך אתה עושה את זה,
‏אבל אתה גורם לי להרגיש רע ‏בשביל בחור שהרג כיתה מלאה באנשים.
‏טוב, כולם, זה יעזור לחלום חלומות מתוקים.
‏חומר טוב. ‏-יש לי אחד.
‏אלא אם כן אתם עייפים מדי.
‏סיפור כפול.
‏עבר הרבה זמן מאז שהיה לנו אחד כזה.
‏רק אם את מסוגלת, אניה.
‏אם יש לך סיפור, בטח שאני מסוגלת.
‏בסדר.
‏זה סיפור מוזר ועדיין לא גמור,
‏אבל אני חושבת שכולנו יכולים להזדהות.
‏קוראים לו "מכשפה". ‏-אני יכולה להתחבר לזה.
‏רגע, אמרת מכשפה או כלבה?
‏זה סיפור על קסם ואהבה, אולי.
‏ומשפחה וגורל.
‏ויותר מכול…
‏יותר מכול,
‏הוא על בחורה שרוצה להציל מישהו.
‏אימני הייתה מכשפה.
‏כל הנשים במשפחה שלה היו מכשפות מאז ומתמיד.
‏חלקן יכלו לשנות צורה, חלקן יכלו לרחף.
‏אימני ואימה, הן היו מרפאות.
‏אבל נגיע לזה.
‏היום מדובר במתנה השנייה שלהן,
‏משהו שכל הנשים במשפחתה ‏של אימני יכלו לעשות.
‏משהו שאימא שלה כינתה "חיזוי".
‏אל תנסי לראות מה יש בקרקעית האגם.
‏אל תתייחסי למה שנמצא מעליו.
‏אני לעולם לא אצליח. ‏-את תצליחי.
‏אולי חיזוי זה לא הקטע שלי.
‏רק כי את יכולה לעשות את זה… ‏אולי זה דילג עליי.
‏את מסוגלת. לחלק מהאנשים זה פשוט יותר קל.
‏את קרובה. אעזור הפעם.
‏הינה.
‏כל זה כדי לראות בחורה מפילה גביע גלידה?
‏מה הטעם?
‏תארי לי אותה.
‏בחורה חומה יפה, ‏קישוטים בשיערה, שמלה ורודה.
‏כמוה?
‏כן. זאת היא.
‏אנחנו הולכות לעזור לה או לא?
‏היי, ילדה, תיזהרי!
‏אני רואה את העתיד.
‏זה החיזוי. זה…
‏לראות את העתיד.
‏זה נחמד, נכון?
‏אבל תראי.
‏כן, זה הצד האחר של השיעור.
‏לעולם יש לו דרך מצחיקה לעשות מה שהוא רוצה.
‏כשמושכים את הגומייה, אפשר למתוח אותה.
‏אבל במוקדם או במאוחר, ‏היא תרצה לחזור לקדמותה.
‏היקום עקשן.
‏כמוך, בערך.
‏אז, כן, את רואה את העתיד.
‏העניין הוא לא לשנות את הדברים. ‏הוא להבין את זה.
‏לעזור לאחרים להבין את העתיד שלהם, למעשה.
‏זה הדבר ששימח אותי הכי הרבה.
‏עכשיו, אם תמשכי בגומייה קצת ‏והיא תקפוץ קצת.
‏אם תמשכי אותה רחוק מדי, ‏היא יכולה לפגוע כשהיא תחזור חזרה.
‏לפגוע בך. את שומעת אותי?
‏אפשר לנסות שוב? ‏-לא.
‏אנחנו צריכות ללכת. ההפסקה כמעט נגמרה.
‏אבל אימא, אני רק… ‏-והשמש שוקעת.
‏עכשיו תקשיבי לי, כי זה חשוב.
‏תמשיכי להתאמן. את תשתפרי.
‏אבל אל תחזי בלילה.
‏את מבינה?
‏למה? ‏-תוכלי לעשות דברים טובים.
‏תוכלי לעזור להרבה אנשים כשתשתפרי בזה.
‏ואת צריכה, ילדתי.
‏אבל תבטיחי לי דבר אחד.
‏למה?
‏יש לנו הרבה זמן לדבר על זה.
‏אבל בינתיים, בואי נגיד שזה מסוכן.
‏תבטיחי לי.
‏כן, גברתי. אני מבטיחה.
‏בסדר.
‏תלווי אותי לעבודה.
‏- חדר מיון -
‏פצע ירי בבטן. המדדים חלשים.
‏אספנו אותה ברחוב היי בפינת השדרה ה־37, ‏לפני שמונה דקות. אולי עשר.
‏אוהבת אותך, מותק. יש מזומן על המקרר לפיצה.
‏אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש.
‏אני מצטער, ד"ר.
‏כן.
‏בואו נכריז על זה.
‏שעת המוות…
‏תראו אותה.
‏היא בגיל של הבת שלי.
‏ניסית.
‏עשית כל מה שיכולת.
‏כן.
‏פנו לי את החדר, בבקשה.
‏אני יודעת, אימא. אני יודעת.
‏זה מקרה מיוחד.
‏אני אהיה בסדר.
‏אימא?
‏אימא! אימא!
‏אימא!
‏הצילו!
‏- אזור מוגבל -
‏לילה אחד, אחרי שהסתיימה הלוויה,
‏וכל המשפחה המורחבת חזרה למקום שממנו באה,
‏אימני לקחה את האפר של אימא שלה לאגם.
‏המקום שבו הן הרגישו הכי מחוברות.
‏אך אימני הייתה זקוקה לתשובות.
‏למה אימא שלה ניסתה לרפא את הילדה הזאת?
‏מדוע לקחת את הסיכון?
‏ואימה ריפאה אנשים בעבר, ‏החזירה חלק מסף המוות,
‏זו הייתה המתנה שלה.
‏מה השתבש?
‏ביגון שלה, היא שכחה את האזהרה של אימא שלה.
‏אף פעם לא לחזות בלילה.
‏אבל זה היה מאוחר מדי.
‏וכשאור הירח חזר מהמים,
‏אימני ראתה חיזיון מדהים, ‏של ילד שמעולם לא פגשה.
‏אימני לא ממש האמינה באהבה ממבט ראשון.
‏אבל אם היא הייתה מאמינה, זה היה זה.
‏שים את הכסף המזוין על השולחן.
‏מה לעזאזל אתה עושה כאן?
‏אמרתי, מה לעזאזל אתה עושה כאן?
‏אימני בת'ל, ‏את מתבכיינת כאן כל יום כבר חודשים.
‏כולנו מתגעגעים לאימא שלך. באמת.
‏אבל את באה איתנו הערב. ‏-בלי תירוצים.
‏לא מתחשק לי…
‏לא מתחשק לי לשמוע את הפה שלך.
‏תיכנסי למכונית. קדימה.
‏מייד. ‏-עכשיו.
‏לסקוטי יש רעיון, וכולנו חושבים שהוא טוב.
‏אז את חייבת לומר כן.
‏תגידי כן, אימני. פעם אחת בחיים.
‏אני לא יודעת מה אתם רוצים, ‏אבל אני מוכרחה לומר לא.
‏חצוף. תני לה לסיים.
‏אנחנו מכירות מישהו.
‏אני מכירה מישהו. ‏אני חושבת שהוא ימצא חן בעינייך.
‏כבר הראיתי לו תמונה שלך מבית הספר.
‏תמונת ספר המחזור שלי? ‏לא. בלי שידוכים. תודה.
‏טוב, זה לא נעים, כי אנחנו מגיעים לבית שלו
‏בעוד 15 שניות והוא חושב שאת חמודה,
‏אז פשוט תגידי שלום ותזרמי עם זה.
‏הלילה הוא לילה של "כן". ‏-תגידי כן, אימני.
‏תגידי כן, או שנראה לכל בית הספר ‏את התמונה שלך מתחרות האיות בכיתה ו'.
‏היי.
‏היי. אני בן.
‏אתה…
‏את חייבת לספר לי על השם שלך.
‏זה שם אפריקני. סוואהילי.
‏המשמעות היא "אמונה".
‏מסתבר שבן זה "בן".
‏כנראה שההורים שלי ‏לא היו יצירתיים במיוחד.
‏שמי רנדי.
‏ואני מפחד לשאול את ההורים שלי
‏מה לעזאזל הם ניסו להגיד בזה.
‏שם ותירוץ ביחד.
‏קלטתי אותך, אבא.
‏טוב, נראה שזה מתאים, חרמן.
‏ילדה, את בוהה חזק מדי. תני לילד מנוחה.
‏לא, אני לא…
‏אני פשוט מרגישה ‏כאילו אני מכירה אותך מאיפשהו.
‏זו לא אמורה להיות השורה העלובה שלי?
‏לא, ברצינות. זה כל התרגילים שיש לי. ‏התכוונתי להשתמש בזה.
‏את מכירה אותו עכשיו, אולי נלך לשתות משהו?
‏בואו נעשה את זה. ‏-כן. קדימה.
‏על חשבוני הערב. מה אתם רוצים?
‏- אלכוהול -
‏לא. אל תיכנס לשם.
‏לא, זה בסדר. אתם הזמנתם אותי. אני מזמין.
‏אתה לא יכול להיכנס לשם.
‏טוב, זה היה לילה קצר של להגיד כן.
‏תראו, בכל מקום מלבד כאן. ‏שאף אחד לא ייכנס לשם.
‏זאת החנות היחידה שמוכרת לקטינים.
‏אז, סוכריות גומי בשביל בן.
‏כמה בירות. אולי בקבוק הנסי.
‏כן. ‏-עוד משהו?
‏סקוטי. ברצינות.
‏מה? ‏-בבקשה, לא.
‏אני אחזור. מהר יותר משאת יכולה להגיד לא.
‏את חייבת להירגע, אימני. תראי, זה בסדר.
‏כן. אני מניחה שאת צודקת.
‏אני מצטערת.
‏זה בסדר.
‏מה לעזאזל?
‏סקוטי!
‏הצילו!
‏אמרו שהמצב שלה עדיין לא יציב, ‏ולא מרשים לנו להיכנס.
‏איך ידעת?
‏מה ידעתי?
‏אמרת לה לא להיכנס לשם. איך ידעת?
‏אני לא.
‏אני לא…
‏אני מצטערת.
‏היא לא יכלה לספר להם.
‏היא לא ידעה איך.
‏היא לא ידעה איך לספר להם ‏שהיא תפסה את היד שלו
‏ומתחה את הרצועה הזאת כל כך ‏שהיא יכולה לקפוץ בחזרה על כל אחד מהם.
‏והיא אפילו לא הבינה איך ‏או למה היא ידעה את זה.
‏זה רק החמיר ככל שהיא ראתה את בן.
‏חברתה סקוטי נלחמת על חייה ‏על מיטת בית חולים בצד השני של העיר
‏כדי שהיא תוכל להחזיק ידיים ‏עם הבחור החמוד שהיה אמור למות לפני שבוע.
‏אבל זה לא מנע ממנה לצאת איתו.
‏אני רק צריך קצת דלק. אני נוסע על אדים.
‏המשאבה לא מקבלת כרטיסים. ‏אני צריך לשלם במזומן, רגע.
‏אני אשלם.
‏את בטוחה? ‏-כן.
‏תישאר שם. אני הולכת לקנות את הדלק.
‏אבל תצטרך לקנות את הכרטיסים לסרט.
‏אפשר לשים חמישה דולרים על משאבה ארבע?
‏חמישה דולרים במשאבה ארבע, בבקשה.
‏את בסדר?
‏כן. חמישה דולרים במשאבה ארבע, הכול מוכן.
‏את בסדר?
‏צאי החוצה.
‏ואז היא הרגישה את זה.
‏גומיית הגומי הזו שחוזרת.
‏טסה בחזרה ישר אליה.
‏אניה. ‏-אוי, אלוהים. לא.
‏היא בחיים.
‏לא נוכל…
‏מה לעשות?
‏זה בסדר.
‏מה לעשות?
‏זה אלח דם, תגובה קיצונית של הגוף לזיהום.
‏הגוף שלה גורם נזק לרקמות שלו.
‏אני יודעת שלאלוהים יש תוכנית…
‏בשביל כולנו, אבל…
‏אולי לא נעשה את זה היום?
‏לעזאזל עם התוכנית שלו ולעזאזל עם סרטן.
‏רחמים? אלוהים, תן לה את זה לפחות.
‏אניה הייתה כאן כשהגעתי לברייטקליף.
‏היא אמרה לי ‏שאם מישהו יתעסק איתי, להודיע לה.
‏איש לא התעסק איתי.
‏אני מאחל לה את אותו הדבר.
‏אל תתעסקו איתה.
‏לא איתה.
‏אני מקווה שזה יהיה קל.
‏הכי קל שיכול להיות.
‏אני מניח.
‏המוות הוא…
‏הוא נהיה מוכר עכשיו.
‏הוא…
‏חי כאן.
‏את מרגישה את זה, נכון? הוא חי כאן.
‏אם הוא כאן בשביל אניה,
‏אני מקווה שהוא לא יישאר.
‏אני מקווה שזה יהיה עדין ומהיר.
‏שהוא פשוט יעבור בחדר שלה.
‏לא.
‏התקווה היא עדינה?
‏כל העניין הזה, ‏עבור כל אחד מאיתנו, הוא גזר דין.
‏אנחנו אמורים פשוט לשבת כאן ‏ולתת לזה לקרות לנו?
‏כאילו המחלה יושבת שם ואומרת,
‏"רדי על הברכיים, כסי את העיניים ‏וחכי עד שאהיה מוכן בשבילך."
‏ואנחנו אומרים, "אני מקווה שזה יקל עליי?"
‏אני לא אמות כשאני מתחננת ‏בפני הסרטן שלי או של אניה להיות עדינים.
‏אני מחכה לסרטן עם בקבוק תבערה ומצ'טה.
‏ואם הוא ייכנס לתוך החדר של אניה,
‏אני מקווה שהיא תקרע את הפרצוף הזקן ‏המקומט והמכוער שלו עם השיניים שלה, לעזאזל.
‏לא אכפת לי מה המחיר,
‏אם יש דרך להציל אותה, ‏להציל אותי, להציל אותנו…
‏הייתי שורפת את כל העולם.
‏זה מה שזה אומר, לאהוב אותה.
‏ני מבינה איך את מרגישה.
‏באמת.
‏אבל אני צריכה להגיד לך משהו, ‏ואני רוצה שתקשיבי לזה.
‏זו לא ההחלטה שלנו.
‏אנחנו לא קובעים את החוקים.
‏ואנחנו לא יכולים לשנות את התוצאה.
‏וכשאנשים מנסים למצוא…
‏קיצור דרך כלשהו,
‏איזו פרצה,
‏יתרון כלשהו על החיים, על פני המוות.
‏אנשים עלולים להיפגע.
‏אנשים יכולים להפוך לאובססיביים ‏לגבי ניצחון על המוות
‏שהם הורסים את חייהם.
‏אז כשזה לא יעבוד…
‏ואניה תלך…
‏ואפילו לא התחלת להתמודד עם זה…
‏איך תרגישי?
‏איך תרגישי אם תילחמי במשך כל הזמן,
‏ולא תקדישי את הזמן…
‏כדי להיפרד.
‏מה מצבה? יותר טוב?
‏אני שונאת שהיא מבודדת ככה.
‏זה לא עניין של בידוד.
‏המטרה היא להחלים ולהגן על כולכם.
‏אלח דם אינו מדבק, ‏אבל הזיהום הקיים עלול להיות מדבק.
‏את יכולה להיכנס לשם, רק תחבשי מסכה.
‏את יודעת, כשרק הגעתי לכאן,
‏רציתי כל כך שתחבבי אותי.
‏שרק תהיי נחמדה.
‏עכשיו אני רק רוצה שתקללי אותי.
‏תתעוררי ותצעקי עליי.
‏תגידי לי כמה אני טיפשה שאני מרגישה ככה.
‏אני רק רוצה להגיד תודה.
‏על כך שהתווכחת איתי.
‏על כך שתפסת אותי עם השטויות שלי.
‏על כך שאת אחותי.
‏אם את חייבת לעזוב,
‏אני מניחה…
‏אני מניחה שאני אנסה להשלים עם זה.
‏אם זה מה שאת רוצה.
‏אני אוהבת אותך.
‏אני רוצה…
‏לחיות.
‏היא ערה.
‏הינה את.
‏טוב לראות אותך, אניה.
‏היא ערה.
‏זה טוב, נכון?
‏כמובן.
‏אז היא תחיה או…
‏מה זה אומר?
‏זה אומר שהיא ערה עכשיו, וזה נהדר.
‏היא יכולה לשמוע אותך ולענות לך.
‏זאת מתנה, אילונקה. אין לך מושג עד כמה.
‏אבל כמו שאמרתי, ‏אנחנו לא נלחמות בכוח הכבידה.
‏אנחנו מנסות שהנחיתה תהיה רכה ויפה
‏ושלווה, ככל האפשר.
‏אילונקה.
‏אחר צוהריים טובים.
‏ראיתי אותך על המסכים.
‏חשבתי לבוא ולהגיד של…
‏אני כל כך מצטערת.
‏אני יודעת איך זה לראות חברה שחומקת ממך.
‏אני מכירה את זה.
‏והיא אמרה שאי אפשר להילחם בכוח הכבידה?
‏עצה טובה.
‏אז את כאן.
‏למה?
‏אם…
‏ה…
‏אז היומן הזה שייך לנערה ‏שגרה כאן לפני הרבה זמן.
‏קוראים לה ג'וליה ג'יין.
‏והיא עזבה את המקום לאחר שנרפאה.
‏והיומן האחר שייך לנערה אחרת, ‏מלפני עוד יותר זמן.
‏נערה שאימה האמינה בכל כולה,
‏שהמקום הזה מיוחד.
‏אניה תלויה מעל צוק,
‏והיא עלולה ליפול בכל רגע.
‏אם יש סיכוי…
‏אם יש משהו שאוכל לעשות למענה…
‏לא משנה כמה…
‏זה לא מטורף.
‏תקשיבי.
‏מה את שומעת?
‏אני לא יודעת.
‏זה הטבע.
‏הוא רגיל.
‏הציפורים האלה, החרקים. ‏את שומעת שירים של ישויות.
‏ישויות פשוטות. ‏הן כל כך פשוטות שאנחנו מתעלמים מהן,
‏והן מתנגדות לכוח הכבידה מדי יום,
‏וזה נורמלי.
‏כוח הכבידה הוא לא כזה חשוב. חרקים קטנים ‏וטיפשים מתנגדים לכוח הכבידה ללא מחשבה.
‏וזה לא מטורף. זה טבעי.
‏אנשים אומרים שאי אפשר להתנגד לכוח הכבידה
‏והאוויר שלהם עף להם מעל הראש.
‏אנשים משלמים הון ‏כדי שייתקעו להם מחטים בעור.
‏דיקור סיני, אקופרסורה,
‏ארומתרפיה, נרות אוזניים, ‏טיפול באור אינפרא־אדום.
‏וזה לא מטורף. זה נורמלי.
‏זה ממש נורמלי. זה דוכן בקניון.
‏אנשים נדחסים לכנסיות, ריפוי באמונה,
‏שליחת צ'קים לבילי גראהם ‏כדי שיתפלל למען התרופה.
‏וזה לא מטורף. זו האמונה.
‏כל עוד זה רק אלוהים אחד, ‏או האל הנכון,
‏הדבר האמיתי…
‏החוכמה שאנשים אספו במשך אלפי שנים
‏שהחזיקה אותנו בחיים ‏לפני שהתחלנו להרעיל את האוויר
‏ואת האדמה ואת הגוף שלנו.
‏החומר הזה, זה מטורף. זה חייב להיות מטורף.
‏העולם השתגע לפני זמן רב, ‏והמעטים מאיתנו, הנדירים
‏שהצליחו למצוא שוב את השפיות שלנו…
‏טוב, העולם המטורף הזה ‏קורא לנו משוגעים, נכון?
‏יש הרבה דברים כאן בפנים.
‏והרבה דברים פה בחוץ.
‏תאספי את המים.
‏תזדקקי למעט פחות מארבעה ליטרים.
‏וצריך לדבר על חמשת האחיות.
‏אני מניחה שעשית קצת מחקר.
‏כמה נשים יש שם, חוץ ממך ומאניה?
‏יש את שרי ונצקי ו…
‏סנדרה.
‏יש ארבע. ואיתי, אנחנו חמש.
‏רואה? מה הסיכויים?
‏אוי, אלוהים.
‏זה הפראגון. ‏-לא.
‏לפראגון היו בעיות, ירדו מהפסים.
‏זה משהו עתיק יותר מהפראגון.
‏אל תיראי מופתעת כל כך. ‏באת לכאן מסיבה כלשהי.
‏את צריכה לשמוח שאת צודקת.
‏אילונקה, את צודקת.
‏עכשיו תקשיבי טוב,
‏כי אם את רוצה להציל את החברה שלך,
‏את תצטרכי לעשות בדיוק מה שאומר לך.
‏לא. אין מצב. ‏-תקשיבי לי.
‏אני שמח שמישהו אחר אמר את זה קודם.
‏כי אני שונא להישמע כמו פחדן,
‏אבל עכשיו אני ממש מפחד לעשות את זה.
‏אז תודה שהיית הראשונה.
‏את לא באמת מצפה שזה יצליח.
‏למה לא?
‏זה לא מטורף יותר מכל דבר אחר.
‏ואני חושבת שזה עבד. זה עבד כאן בעבר.
‏וזה לא הרעיון שלי.
‏זה התחיל בעולם העתיק.
‏ואת רוצה לבצע את הטקס הזה… ‏-הערב.
‏אבל זה קשקוש.
‏אז אין לך מה להפסיד.
‏למי אכפת אם נבזבז כמה דקות על שטויות.
‏אנחנו עושים את זה כל לילה. ‏-ומה אם ניתפס?
‏מה הם יעשו? יהרגו אותנו?
‏באמת נראה לך שזה יצליח?
‏אני חושבת שאניה הייתה בועטת ‏לשטן בשיניים בשביל כל אחד מאיתנו.
‏כל אחד מאיתנו כאן.
‏אז אם זה יכול לעבוד,
‏אם יש סיכוי אחד לאלף, למיליון…
‏היא שווה את הסיכוי הזה.
‏בחייך. זה מטורף.
‏זה מטורף לחלוטין…
‏אני בפנים.
‏אם זה קשקוש, זה יעלה לך רק זמן.
‏וזמן הוא המעט שאנחנו יכולים להציע עכשיו.
‏זמן הוא מה שהיא צריכה.
‏אני בפנים.
‏אנשים יכולים להגיד שזה מטורף כל היום, אבל…
‏אניה ורייצ'ל דיברו על כך ‏שהן ראו את הצל ההוא או משהו,
‏ואילונקה דיברה על המפגש עם הזקנה.
‏היו לי חלומות מוזרים בכל לילה שהייתי כאן.
‏אז כן, אולי טירוף זה לא כזה פשוט.
‏ואם יש פה קסם כלשהו, כל קסם שהוא,
‏אני רוצה לכוון אותו אל אניה.
‏לעזאזל.
‏אולי באמת יש מלאכים שם למעלה.
‏אם יש, אז אני רוצה שיהיו בצד שלנו.
‏כל הטכנולוגיה נראית כמו קסם ‏עד שהיא לא, אז…
‏גם אני בפנים.
‏אני כנראה לא יודעת מה זה נורמלי,
‏כי כל זה נשמע לי הגיוני לגמרי.
‏בסדר.
‏לעזאזל עם זה.
‏בואו נבעט לשטן בשיניים.
‏אבל אתם לא בועטים בשטן. ‏אתם בועטים באלוהים.
‏תקשיבו לעצמכם.
‏טקסים פגאניים עתיקים, קורבן דם.
‏ואיזה ספר ישן שנכתב בידי חברי כת ארורים.
‏אלה אלילי שווא, אלילי שקר, הרמאי הגדול.
‏לא עושים שטויות, תסלחו לי…
‏לא מתעסקים עם הדברים האלה לעזאזל. פשוט לא.
‏משום שהעולם ההוא, העולם שמחוץ לגוף,
‏העולם הרוחני, לא עוסק בהצלת הגוף,
‏הוא עוסק בהצלת נשמות.
‏ואם תתחילו לחטט שם, לפתוח דלתות,
‏לחייג את המספרים הלא נכונים…
‏משהו יענה.
‏זה רציני וזה מסוכן. אז לא. אני בחוץ.
‏סנדרה, אנחנו צריכים אותך. ‏-לא, מה שאת צריכה זה להפסיק.
‏תאהבי את אניה מספיק כדי לעשות זאת. ‏תאהבי אותה מספיק כדי להפסיק.
‏ואל תשימי את עצמך ואת כולנו ‏בסכנה אמיתית ורוחנית.
‏בבקשה.
‏אפשר להיכנס?
‏אני מצטערת על מה שקרה קודם. ‏הם בטח כועסים עליי.
‏לא, לא כועסים.
‏הם שלחו אותך לכאן כדי לשנות את דעתי?
‏הם לא יודעים שאני כאן.
‏את מנסה כל כך בעדינות…
‏בעקשנות שכזו להזמין את כולם לאמונה שלך ו…
‏אני מניחה שאת בודדה שם.
‏אני תוהה לגבי זה הרבה.
‏זה מתיש.
‏את לא מאמינה למה שאילונקה מוכרת, ‏אז אם עשית את זה מאהבה,
‏את לא חושבת שאלוהים יבין?
‏אני לא יכולה.
‏אני לא יכולה להפעיל ולכבות ‏את האמונה שלי ככה. פשוט…
‏אני לא מאמינה בזה.
‏ואני חייבת להישאר נאמנה לאמונות שלי.
‏אני בטוחה ‏שזה הדבר הכי קרוב למשפחה שיש לנו.
‏קרוב יותר מדם.
‏ואחת מאיתנו זקוקה לעזרה.
‏אני יכולה להתפלל למענה.
‏וכדאי שתעשי זאת.
‏אבל את לא צריכה להאמין לשום דבר.
‏את גם לא צריכה לעשות כלום.
‏פשוט תופיעי.
‏אילונקה.
‏אילונקה, את בסדר?
‏מה קורה?
‏אילונקה!
‏לא!
‏אילונקה!
‏בבקשה!
‏אילונקה!
‏אלוהים.
‏אלוהים. תעזור לי.
‏היי.
‏אנחנו בורחות.
‏היי, יפהפייה. זאת בריחה מהכלא.
‏כן, לעזאזל. ‏-אנחנו פה בשבילך, הורסת.
‏תחזיקי מעמד. ‏אנחנו הולכים לנסות לתקן את זה.
‏ניפגש למטה.
‏נעשה את זה.
‏אני חושבת שאני סוף סוף יודעת איך,
‏ואנחנו נציל אותך.
‏את מבינה?
‏אנחנו…
‏- אל תעשו זאת -
‏הכול שקט למעלה. דממה.
‏הבאת את כל הדברים? ‏-כן, אנחנו בסדר.
‏בסדר. זה יהיה מוזר, אבל…
‏פשוט תדעי שזה מפני שאנחנו אוהבים אותך.
‏לעזאזל, בחורה חדשה. ‏לא ידעתי שהאהבה שלך כל כך מוזרה.
‏תודה.
‏בסדר.
‏תלבשו חלוקים, מסביב למעגל.
‏נתחיל בכך שנזכיר את שמותיהן.
‏פנסיאה.
‏-פנסיאה.
‏הייג'יה.
‏-הייג'יה.
‏איאסו.
‏-איאסו.
‏חשבתי שאמרת שלא עקבו אחריך.
‏לא עקבו אחריי. ‏-חבר'ה, אם זה אח לילה
‏והם לא ישלחו אותה בחזרה…
‏חייב להיות כפתור קריאה למעלית, כן? ‏-לא.
‏אני לפחות לא מצאתי.
‏תודה לאל. זו רק סנדרה.
‏סנדרה. היא הופיעה.
‏התחלתם?
‏בקושי. את איתנו?
‏היה כאן משהו מוזר כשהגעתם?
‏מוזר כמו מה?
‏לא, זה בסדר.
‏ואני כל כך שמחה שאת כאן איתנו.
‏אני איתכם כדי לוודא.
‏לוודא שאנחנו זהירים. ולהשתתף בדרך שלי.
‏בדרך שלי. אבל בסדר, אני כאן.
‏אני כאן.
‏כן.
‏אסייסו.
‏-אסייסו.
‏אגלייה.
‏-אגלייה.
‏אנחנו מזמנים אתכן, חמשת האחיות, ‏בנותיהן של אסקלפיוס ואפיונה.
‏אנחנו קוראים לכן לרפא את אחותנו, אניה.
‏כולם הביאו את הקורבן שלהם?
‏הקורבן שלי.
‏בעיניי, זה מסמל את הבית.
‏כל מי שפגש אותי השליך אותי הצידה.
‏גרם לי להרגיש כמו זבל.
‏אבל האם האומנת שלי, מגי, כשפגשה אותי…
‏היא לא נתנה לי ללכת.
‏היא רצתה אותי.
‏והיא לקחה אותי הביתה, ‏והיא וטים נתנו לי את הצמיד הזה.
‏ונגעתי בו כל יום מאז שהיא מתה.
‏אני אוהבת אותך.
‏גם אני אוהבת אותך.
‏קיבלתי את זה ‏על ריצת 400 המטרים הראשונים שלי.
‏האקדח ירה. אני נשבע…
‏הרגשתי כמו הרוח.
‏זה מזכיר לי חופש.
‏וכוח…
‏ולהרגיש בלתי מנוצח.
‏בשביל אניה.
‏האדם הכי חזק שפגשתי אי פעם.
‏זה כל סרט שראינו.
‏כל פופקורן משותף.
‏כל מריבה שהייתה לנו בנוגע לשאלה ‏אם וסלי היה יכול להשתוות לדנזל.
‏אלה כל היחסים שלי עם אימא שלי.
‏לעזאזל, אני אוהב אותך, אניה.
‏ברור לך שלא תקבלי את זה בדרך הזו, נכון?
‏לא היה אכפת לי גם אם יכולתי.
‏קראו לה מרגרט רייני וזה היה הקטע שלנו.
‏כדורי פוטבול קטנים שעפו בכיתה
‏בכל פעם שהמורה הפנתה את הגב.
‏היינו מעולות.
‏לא הבנתי את זה בהתחלה, ‏אבל שמרתי כל אחד מהם…
‏מהפתקים שהיא כתבה לי,
‏ואהבתי אותה.
‏ואף פעם לא הודיתי בזה קודם.
‏זה כל מה שאני יודעת על אהבה.
‏ואני מעניקה לך את זה, אניה.
‏זה אבא שלי.
‏כשהוא עבר לראשונה לנורבגיה באורגון.
‏הבחור החום היחיד בעיר, אבל הוא מחייך.
‏כן, ויש לו מבט על הפרצוף של ‏"כן, בן זונה, נסה אותי."
‏וזה אבא שלי.
‏וזה הדבר שאני הכי אוהב.
‏זה מתקופה קשה מאוד בחיים שלי.
‏תקופה שמזל ששרדתי.
‏לפני שידעתי ‏כמה אפלים הדברים יכולים להיות באמת.
‏זה ממכונית שהיה לי מזל ששרדתי ממנה.
‏ואם המזל הזה ימצא את דרכו אלייך, אניה…
‏זאת הייתה מתנה מבן, בן ממש מיוחד,
‏בחור שאני אוהבת שאוהב אותי, אבל,
‏לא יכולתי, או יותר נכון, ‏אני יודעת שלא הייתי צריכה, אז הוא…
‏ואיש לא יודע עליו, רק אלוהים, אז…
‏אם חמשת האחיות או מי שלא יהיו,
‏אם הן זקוקות למידע נוסף על המשמעות של זה,
‏הן יכולות פשוט לשאול את האיש שלי, ‏כי הוא יודע.
‏בשביל אניה.
‏לעזאזל, סנדרה.
‏של מי זה?
‏היינו צריכים חמש אחיות.
‏דמן של חמש אחיות ושלושה אחים
‏למען אחותנו אניה.
‏סליחה.
‏זה יהיה קר. ‏-בסדר.
‏פנסיאה. ‏-פנסיאה.
‏הייגיה. ‏-הייגיה.
‏איאסו. ‏-איאסו.
‏אסייסו. ‏-אסייסו.
‏אגלייה. ‏-אגלייה.
‏פנסיאה. ‏-פנסיאה.
‏הייגיה. ‏-הייגיה.
‏איאסו. ‏-איאסו.
‏רק עוד קצת.
‏אסייסו. ‏-אסייסו.
‏בבקשה. רק עוד קצת.
‏פנסיאה הטובה.
‏בתן של אסקלפיוס ואפיונה.
‏הראשונה ברופאים, המהירה במרפאים.
‏מתקנת אמינה של גברים ונשים שבורים.
‏באמצעותך הצולעים ילכו, ‏החולים יחדשו את בריאותם הטובה.
‏מי ייתן והיא תחלים מהמכאובים האלו, ‏מי ייתן והיא תבריא.
‏חבר'ה?
‏אוי, אלוהים.
‏תרגום כתוביות: רועי שרון