SERIÁL NETFLIX
No tak.
No tak. Vrať se.
No tak, Anyo.
Hej.
Ježíši, Anyo.
Hej. Jsi v pořádku?
Jsi v pořádku?
Co se děje?
Viděli jste to? Je to tam!
Předávkovala se.
Schovala si v dlani prášky.
Podávala si je sama.
Tys to nevěděla?
Mark říkal, že když tam přišel…
myslela jsem, že jsme slyšela, jak někoho požádala, aby ji neresuscitovali.
Chtěla, aby ji neresuscitovali?
- Neřekla ti o tom? - Proč jste mi to neřekla vy?
Jsem její spolubydlící. Pokud to má někdo vědět, tak…
Kdybych to věděla, tak bych…
- Já nevím. Asi bych… - Doufám, že bys udělala totéž.
DNR neznamená neléčit.
Vždycky říkám, že Brightcliffe je o zastoupení, a opravdu to tak je.
Ale Ilonko, nebudeme jen tak stát a přihlížet,
jak se někdo předávkuje svými léky.
A jsem moc ráda, že tys to taky neudělala.
Udělala jsi správnou věc.
Je mi to líto.
Nevěděla jsem to.
Nevěděla jsem to a neměla jsem…
neměla jsem zasahovat.
Je mi to líto, Anyo.
To nic.
Jak ti je?
Jsi v pořádku?
Nevím, jestli si to pamatuješ, ale…
byla jsi hodně hysterická, když přišlo na…
Ptala ses, jestli něco vidím.
Co jsi viděla, Anyo?
Byla jsem sjetá.
- Nic jsem neviděla. - Ale viděla.
Ke konci jsi mluvila o něčem, co řekla Rachel.
- Něco o stínu. - Ne, žádný stín.
Je to kravina.
Rozumíš?
Neviděla jsem to.
Byla jsem sjetá.
Ilonko.
Jak se máš? Jsi v pořádku?
Nevím.
Dokážu si představit, jak se teď cítíš.
Ale musíš být k sobě laskavá.
To se snadno řekne.
Pojď sem na chvíli.
Jen na chvilku. Neboj se.
- Co to bylo? - Nic.
Ten deník Paragonů patřil dívce, která si říkala Athena.
Bylo jí 16, když utekla.
A tohle je její příběh.
Ve 20. a 30. letech byly sekty v Americe populární
a ve 40. letech ještě víc.
Hnutí Psychiana…
TAJEMNÝ KULT ROZPUŠTĚN POLICIÍ
…Silver Legion a sekta I Am plnily hlavní titulky novin,
ale Paragon byl ze všech tím nejtragičtějším.
PARAGON: NÁHODA, NEBO VRAŽDA?
Založila ho v roce 1931 Regina Ballardová,
která si později říkala „Aceso“,
po řecké bohyni léčení.
Což je smutné, ale dává to smysl.
Její manžel zemřel na zápal plic a syn na obrnu,
takže založila skupinu jako novodobý zdravotní filozofický spolek.
Jako naturopatickou alternativu k zavedenému lékařskému zřízení,
ale změnilo se to v něco jiného.
Aceso byla posedlá starověkými řeckými bohyněmi,
zejména Pěti sestrami.
Panacea. Bohyně všeobecného zdraví.
Hygeia. Bohyně čistoty.
Iaso. Bohyně zotavení.
Aglaea. Bohyně krásy.
A Aceso, její jmenovkyně. Bohyně léčebného procesu.
Při správném uctívání
si Aceso myslela, že toho dokáže víc než jen vést zdravý život a léčit nemoci.
Vybrala si symbol, který představoval čas:
Přesýpací hodiny,
který mohou být převráceny znovu a znovu.
Aceso si vybrala, které členky budou představovat pět sester.
Samozřejmě kromě ní.
A tak se ponořily hlouběji do uctívání bohů a bohyň starověkého světa.
Modlitba už nestačila.
Oběti nestačily.
Konečně překročila hranici ke skutečnému prastarému rituálu,
krevní oběti.
Athenu vyděsilo, co viděla.
Nebyla jen tak nějaká členka. Aceso byla její máma.
Viděla umírat svého otce a bratra
a teď viděla, jak její mámě přeskočilo.
Athena ji prosila, ať přestane, když viděla, jak přichází o rozum.
Věděla, že musí mámu zastavit.
Athena tedy shromáždila ostatní děti a v noci se vyplížili ven.
Dovedla je skoro kilometr a půl k nejbližšímu sousedovi
a zavolala policii.
Policie přišla na místo, ale nemohla nikoho najít.
Až nakonec Athenu poslechli a zkontrolovali sklep.
Sklep, kam jste se dostali po zmáčknutí tajného tlačítka ve výtahu.
Všichni dospělí byli mrtví. Otrávení. Všichni až na jednoho.
Aceso přísahala, že to byla nehoda.
Řekla, že na čaj, který pili při rituálech, posbírala nesprávné rostliny.
Ale to byl jen příběh.
Protože Athena řekla, že její máma přesně věděla, co dělá.
Máma jí řekla, že se blíží něco velkého.
Krevní oběť, kterou by bohyně nemohly ignorovat.
Krevní oběť, která by jí zajistila dlouhý život.
- Pět bohyň? - Pět sester.
Jsou řecké?
Jejich jména zní: Panacea, Iaso, Aceso,
ale v Římě byly jiné.
Jmenovali se Carna, Feronia, Valetudo, Cardea, Fabris.
V Egyptě to byli Sekhmet, Isis, Serket.
Stejné věci, jiná jména.
To je zvrácené.
Trávit lidi kvůli nějakým nesmyslným starým povídačkám?
Myslela si, že jí to prodlouží život.
Zabralo to?
Dlouho o ni pak nikdo neslyšel a vrátila se ke svému skutečnému jménu,
takže nevím, jak dlouho žila.
A co její dcera Athena?
Ani ona se tak nejmenovala.
A zmizla odsud tak rychle, jak to jen šlo.
- Ale nechala tu deník? - A Julia Jayneová ho našla,
přečetla ho, schovala v knihovně
a nechala ta čísla pro případ, kdyby ho našel někdo jiný.
Ale proč?
Víme, že Brightcliffe byl po Paragonu prázdný.
Stantonová ho koupila prázdný v roce 1966.
Hodně toho uklidila, ale pár věcí jí uniklo.
Deník, sklep.
A pak se objevila Julia Jayneová a oba je našla.
Četla deník Atheny, který popisoval,
co ve skutečnosti udělali.
Ve velmi konkrétních detailech.
Založila Půlnoční klub ve sklepě
a odešla odsud zdravá.
Já nevím.
Zkoušel jsem různé věci, některé byly fakt dost šílené.
Zkusil jsem prakticky všechno,
protože nechci umřít o nic víc než my ostatní, ale…
Tady nejde o víru.
Vím, že Paragon byl tady, v Brightcliffu.
Spali v našich postelích. Seděli u našich stolů.
Chodili po našich chodbách.
A díky Athéně vím, v co věřili.
Vím, že Julia našla ten deník.
Půlnoční klub se scházel na stejném místě,
kde členové Paragonu prováděli rituály.
A vím, že Julia odsud odešla uzdravená.
Tak co chceš dělat?
Nasbíráš jedovaté bobule a oblečeme si tógy?
Tógy nejsou z Řecka.
Děkuju.
Ahoj, krásko.
Co máš?
Máma právě natáčí film a pracuje s Molly Blakeovou.
Víš, kdo to je?
To je herečka?
Ne, je parukářkou.
A ne jen tak ledajakou.
Je nejlepší.
Dělá paruky za víc než sto tisíc dolarů.
A uctívá moji mámu.
Měla její věci asi tak ve čtyřech filmech a na asi 400 červených kobercích.
Pošlu jí číslo a ona změní velikost jednoho z jejích výstavních kusů…
a voilá.
- Páni, to je… - Já vím.
Tuhle udělala podle mých fotek z doby před chemoterapií.
A tahle nová je podle mě ještě lepší.
- To je skvělé. - A upřímně si myslím,
že my dvě jsme možná jedinými lidmi na světě,
co mají originál Molly Blakeové a nemuseli pro něj do Itálie.
Počkej. Cože?
No jo. To je pro tebe.
Proto jsem ti odměřila hlavu.
A proto jsem se ti vloupala do pokoje
a ukradla ty tvoje fotky.
- Počkej, cože? - Zkus si ji.
- Zvedni prsty. - Takhle?
To je ono.
Dobře. Můžeš to pustit.
Vidíš ten obličej? Krásný obličej.
Oh, ano.
To je ono.
Nevím…
- Nevím, jak ti poděkovat. - Nemáš zač.
Proč?
Protožes to zmínila.
Vypadáš skvěle.
Sešli jsme se dnes, abychom oslavili Hamishův den smrti.
Ano.
Den, kterého se neměl dožít.
Před rokem mu pár doktorů řeklo, že mu zbývá rok života.
A dnes tu jsme přesně po roce.
A tady je. Tvrdohlavej parchant.
Neimprovizuj, prostě to přečti.
Promiň, že jdu pozdě.
Ne, to nic. Sotva jsme začali.
Hamishův mozek už dlouho sám sebe požírá.
Ten glioblastom je pěkná svině.
Mluvíš spontánně od srdce, že jo?
Hajzl, který si zasednul na tohoto krásného
a geniálního fešáka…
a způsobil mu záchvaty.
Pokud se napije alkoholu, může dostat záchvat.
Pokud si vezme aspirin, může dostat záchvat.
Na rovinu, pokud se moc nadechne,
může dostat záchvat.
- Jeho tělo… - Prostě nefunguje.
A přesto…
Se mu daří.
- A teď tvůj pohřební oblek, prosím. - Oh, ano.
Ale no tak.
Ano.
Podívej na ty ponožky.
- Všechno jde dolů. - Hezký.
Ne.
Dneska mě měli v tomhle obleku pohřbít.
Vybrali mi ho rodiče a…
Prý je to pěkný kousek, ale…
Tohle prostě nejsem já.
Spencere.
To je tričko, ve kterém bych rád šel.
Takže…
Uvidíme se později.
Díky, že jsi sám sebou.
Tak tak.
Jsem rád, že jsi tu s námi.
Tak to by bylo.
Jdeme pařit?
Tohle jsou výjimečné…brownies.
Sjet se jsi měl na svém seznamu věcí co udělat před smrtí.
Museli jsme to udělat.
Tu máš.
- Co to je? - Tak už to otevři, vole.
Cože?
Jak jsi to… ještě nemá několik měsíců vyjít!
Táta teď pracuje v Japonsku a zná hodně lidí v Sony.
Moc ti děkuju.
- Tak jo. - Dobře.
Taky myslíte, že Stantonová kouří trávu?
- Ano. - Ano.
- Vážně si to myslíte? - Jo.
Koupila to tady.
Takže jo, člověk musí mít nějaký únik.
Jako opilec mi nepřipadá, ale tráva, to dává smysl.
Možná je super zlá
a rozjela to tu, aby mohla sledovat, jak ostatní trpí,
nebo z nás chce vysát životní sílu a udělat z nás panenky.
A pozdě v noci s nimi pak mluví
a nutí je dělat triky
a ony mají utéct, ale jsou moc malé,
aby dosáhly na kliku.
- No, začínám o tom přemýšlet. - Dává to smysl.
Víme vůbec, co se s těmi těly děje?
Co když to bude jako Jeníček a Mařenka, ale taky jako Sweeney Todd?
Přivedla nás sem s našimi nemocemi,
aby z nás upekla koláče.
Sandra je sjetá.
A to pořádně.
Panebože. Budu vyprávět příběh zvaný „Smrt raušem“.
Je to o kuchařce ze střední, která zajišťuje povzbuzující setkání,
pomstí se za skandál z prodeje pečiva,
a ty vole, to se píše samo.
Jsem rád, že jsi konečně vyšla z jeskyně.
Drž se dál. Určitě smrdím.
Ale nesmrdíš.
Dobře. Smrdíš, ale už jsem cítil horší.
I já jsem už smrděl hůř.
Ale nedivím se ti.
Byla jsi nějakou dobu v pokoji.
Dr. Stantonová mi řekla, že mám…
klinickou depresi.
Tomu je těžko uvěřit.
Máma si myslela, že jsem jen chtěla pozornost.
Nebo…
že jsem to dělala kvůli tátovi.
Dokud jsem tu nebyla, nevěděla jsem,
že to má skutečné jméno.
Dr. Stantonová mi to řekla, a možná právě proto…
jsem někdy cítila různé věci…
nebo povětšinou.
Myslím, že po tom, co se stalo Anye,
jsem se zase propadla do deprese.
Strašně se bojím, že umřu dřív, než zase uvidím rodiče.
Celý týden jsem z toho vystrašený.
Vlastně celý měsíc.
Ohledně dneška. Že se ho nedožiju.
Takže nejsi mrtvý.
To je dobře.
Co budeš dělat?
Jsou jen dvě věci, které…
jsem opravdu moc…
moc chtěl.
Najít si holku
a…
zachránil svět.
Ach.
To je všechno?
To je všechno. Jo.
A nevím, jestli to někdy udělám.
Nevím, jestli to dokážu.
A nevím, proč bych měl.
Dobře. Čas si dát zpátečku, zlé brownie.
Haló?
- Sakra. - Ježíši.
Sakra.
- Jsi v pořádku? - Tys sem zrovna teď přišel?
Jo.
Proč?
Protože je půlnoc.
Oheň připraven, přátelé.
Slyšel jsi tu hudbu?
- Jakou hudbu? - Vlastně ani nevím.
No…
Musely to být opravdu výjimečné brownie.
Co jsi viděla?
Byla tam žena…
která stála nad Anyou.
Do prdele.
Pořád jsi sjetá.
Já taky.
To jsem. Sandra už skoro spí.
Já nevím.
Nechtěl jsem nic říkat, protože jsem si myslel,
že se mi to možná jen zdálo.
Ale před pár dny
jsem slyšel, jak někdo volá mé jméno z interkomu
v křídle se zotavovnou.
Mark otevřel dveře.
- Nikdo tam nebyl. - Jak to znělo?
- Poznal jsi to? - Ani nevím, jestli jsem ho slyšel,
a nechtěl jsem to zmiňovat, abych nezněl jako blázen.
Možná to bylo znamení…
že jsi v pořádku.
Že existuje nebe. Místo, kam jít.
Víte, co by na to řekla Anya?
Řekla by: „Kdyby to byl duch nebo znamení
a kdyby mohli říct „Spence“,
tak by řekli i něco jiného.
Myslím, že nepřijde.
Vážně?
Spala, když jsem odcházela.
Má to dnes vůbec cenu?
Jestli jsme pořád sjetí a vystrašení,
- tak to naprosto chápu… - Jdeme do toho.
Naplánoval sis celý den a řekl jsi, že skončil tvým příběhem.
A pokud nechceš slyšet „Smrt sjetím“,
kterou mimochodem velmi rád odvyprávím,
měl by ses odhodlat.
Dnes trochu pozměníme přípitek.
Chci si připít…
na dny.
Myslím na ten den, co jsme zažili.
Na den, kdy jsme měli podle někoho umřít.
Chci připít na ty dny před tím i na ty potom.
Na ty předtím i na ty potom.
Na tyto dny teď i na ty za hranicí.
Na tyto dny teď a na ty za hranicí.
Viděni nebo neviděni, jsou tu, ale přitom nejsou.
Na všechny tyto dny.
Na všechny.
Můj příběh se jmenuje „Na shledanou“.
A nejsou tam věci, na které v noci narazíte.
Ale má pár věcí,
které mě děsí.
Luke miluje videohry. A je i docela dobrý programátor.
Už ze svého sklepa navrhuje strategické hry.
Ale poslední dobou myslí jen na holku u pultu.
Poslední dva týdny sem chodí každé odpoledne
a snaží se sebrat odvahu, aby s ní promluvil.
A dnes ten den nadešel.
A je to taky den, kdy zničí celý svět.
Říkala jsem si, kdy se konečně odhodláš.
- Hrála jsi to? - Ne, jsem hlavně na strategie.
- To mě taky baví nejvíc. - Tak proč kupuješ Broadsword?
Víš, že…
- Designuju hry? - Jo?
Strategické hry.
Teď pracuju na Starlight Crystal.
Chtěl jsem se tě zeptat,
jestli bys se mnou nešla na film.
Vlastně teď s někým chodím.
Dali jsme se dohromady před týdnem, ale jsem polichocena.
Jsem Becky. Těší mě.
Mě taky. Já jsem Luke.
Vrátím ten Broadsword.
Nebudu ho kupovat.
Starlight Crystal.
Promiň. Nešpehoval jsem tě, jen jsem tě zaslechl.
Říkals, že navrhuješ hry.
- Jo, to je… - Nechci tě vyděsit.
Žádné nebezpečí od cizince. Jsem Vincent z Viacomu.
Nechtěl jsem rušit.
Jen nepotkávám moc středoškoláků,
kteří kódují strategické hry.
Řekni mi víc.
Vincent Beggs byl legendou.
Nikdo nevěděl, jak vypadá. Nikdo ho nikdy neviděl.
Byl to jen programátor, frajer, záhadný génius, rocková hvězda, samotář.
Takže když Vince nabídl, že mu ukáže jeho nadcházející hru,
Luke se nemusel dlouho rozmýšlet.
Do prdele.
Tady bydlíte?
Tady? Ne.
Tohle je pronajaté. Mám tu dokončit hru.
Koukni na tohle.
Do prdele.
Tohle je hra příštího milénia.
Co je to za grafiku?
- Jaký má ta hra engine? - Bojová strategie blízké budoucnosti.
V podstatě je to risk na steroidech.
Jaderný arzenál byl přesunut na orbit.
USA, Rusko, Čína, Indie, všechny mají na orbitě arzenál.
Můžeš rozpoutat třetí světovou, nebo ji ukončit.
Nebo můžeš ukončit svět.
AKTIVOVAT ZBRAŇOVÉ SYSTÉMY KOLIK?
První z 10 000 rozhodnutí. A tohle je jediné snadné.
Kolik zbraňových stanic chceš aktivovat?
Všech devět najednou, nebo raději míň?
Můžeš na to jít pomaleji, hezky postupně.
Pokud je teda nesestřelí.
AKTIVOVAT ZBRAŇOVÉ SYSTÉMY KOLIK?
Hodně štěstí.
AKTIVOVAT ZBRAŇOVÉ SYSTÉMY KOLIK?
VYJEDNAT KLID ZBRANÍ?
VYJEDNAT KLID ZBRANÍ? NE
ZAZNAMENÁNY STARTY.
První hra netrvala ani deset minut.
Komplexní je slabé slovo.
Suverénní národ byl dokonale simulován, s reakčními časy,
divokými kartami, technickými výhodami a poruchami,
řada zbraní, která byla v hrách bezprecedentní,
a komplexní globální ekosystém, který ho na každém kroku fascinoval.
Do půlnoci zažil stovku jaderných holokaustů,
vypálil planetu a vyhladil lidskou rasu znovu a znovu.
Vyhrát tuto hru bylo zkrátka nemožné.
Je to nemožné.
Skoro to není ani hra, jako spíš simulace.
Musím počítat s počasím, radioaktivním spadem…není to zábava.
Je to moc skutečné.
Mohl by to být užitečný tréninkový nástroj pro armádu, ale…
I pro etiky. Morálka nukleárního věku.
Všechna lidská síla se setkává s lidskou slabostí.
Šachmat pro planetu Zemi.
Tohle je můj opus.
Promiň, že jdu pozdě. Nechala jsem se trochu unést.
Restaurace měla zavřeno, museli jsme jinam.
Ahoj.
Tohle je Luke.
- Programátor. - Jo.
Ahoj, Luku.
Ráda tě vidím. Jsem Kara.
Luke zkouší Decision.
Jo, a moc dobře mi to nejde.
No, je to těžké.
Skoro nemožné.
Vince je génius, co?
Můžete si dát pauzu. Zrovna jsem byla na pláži,
a dnes jsou hvězdy a měsíc…
Říkal jsi, že se půjdeme brzy podívat.
Jo, to je pravda.
Na co?
To je tvoje holka?
Zapomeň na hry. Vyhrál jsi v životě.
Konec hry. Nejvyšší skóre.
Tohle musíš vidět, Luku.
Kdy? Jak blízko?
Asi 50 vteřin.
Říká, že je normální něco takového vědět.
Asi za 50 vteřin
můžeš vidět Mezinárodní vesmírnou stanici.
Přesně ví, kdy se na obzoru objeví planeta.
Umí to skvěle se souřadnicemi na obloze.
Jo, to šlo z té hry poznat.
Nutí tě to brát v potaz skleníkový efekt.
Myslet na tohle všechno je prostě nemožné.
Zvítězit v takové hře prostě nejde. Je to…já nevím.
- Je tam toho prostě moc. - No…
Když mi to pomůžeš rozluštit, Luku,
rozdělím se s tebou.
Cože?
Jo, o peníze si už nebudeš muset dělat starosti.
Co ty na to?
Támhle je.
Do prdele.
Páni.
Luku!
Promiň. To bylo trochu divné.
Myslím, že už jsem v pořádku.
Nic mi není.
Na tom není nic divného.
Vypiju cokoliv, co mi dají,
zvlášť, když bezdůvodně omdlím.
Je tu důvod.
Luke má slabé srdce.
Ví to už od dětství.
Občas se zadýchá, když jde do schodů.
Nikdy nemohl sportovat.
To byl jeden z důvodů, proč našel videohry.
Protože jeho srdce muselo pracovat o něco víc než u většiny jiných lidí.
Doktor říkal, že nemusí tak dlouho vydržet.
Vlastně…mu může kdykoliv vypovědět službu.
Zatím se nový vztah Becky prohluboval.
Jejím novým nápadníkem byl Ray.
Syn významného politika. Bohatý, s konexemi a zatraceně pohledný.
Má před sebou velmi zářnou budoucnost.
Kluk, který mohl v dospělosti dělat cokoliv.
Bílý dům nebo Wall Street.
Kluk, který vždy přitahuje pozornost dívek
a chystá se získat další.
To je takový pech.
A že se to musí stát tak nádhernému stroji.
Mám hever, fešáku. Chceš pomoct ji vyměnit?
Luke zatím po škole každý den chodil k Vincentovi
a snažil se vyhrát hru.
ZKÁZA NA ÚROVNI VYHYNUTÍ
A moc mu to nešlo.
Dobře. Nevím, na co si tu hraješ, ale udělal jsem to.
Spustil jsem evakuaci, než bomby zasáhly D.C.,
a jsem pořád naživu, takže…
Jsem teď na vesmírné stanici.
A co teď?
Má tu začít nějaká nová hra?
Zbyl jsem sám, nikdo jiný tu není.
Mám sedět celé měsíce
a udýchat se k smrti?
Co? Co můžu dělat?
Proč ta hra ještě neskončila?
Přesně tak.
Co teď?
ZKÁZA NA ÚROVNI VYHYNUTÍ
To je všechno?
- Jo. - Tak jo, to musíš změnit.
Nevím, co to má být za vyšší moc,
ale je to hrozně trapný.
Bože, neříkej mi, že to mají být mimozemšťani.
Pak mu jednoho dne Becky zavolala a zhroutila se.
Ahoj. Všechno v pořádku?
V obchodě si mohla oči vyplakat.
A Luke se jí snažil pomoct.
Měl na oblečení rtěnku.
Řekla mu, že ji Ray podváděl se starší ženou.
A i když to Ray popírá, Becky ví, že je to pravda.
A že má zlomené srdce.
- Ahoj. - Ahoj.
- Měj se. - Samozřejmě.
- Vím, o co se snažíš. - Cože?
Hele, dej si zpátečku.
Ušilas to na mě.
Řekl mi, co děláš, a nebude to fungovat.
Zlato, tys zešílel.
Dobře? Chytili nás, nic víc v tom nebylo.
Ani jsem se tě nedotkl a ty to víš.
Ušilas to na mě.
Všechno mi řekl. Řekl mi to.
Drž se ode mě dál.
Počkej, o kom to mluvíš?
O Frederickovi.
On mi to řekl.
Musíme jít.
- Cože? - Hned!
Vincente!
Vincente?
Ale ne…
Cítíš to?
Formaldehyd.
Tohle je jen zpráva.
- Kde je Vincent? - Myslím, že ho dostal.
- Tímhle nám to ukazuje. - Co se to děje?
Musím ti něco říct.
A nesuď mě, dokud neskončím.
Byla jedna dívka, která se zamilovala do dokonalého chlapce.
Byl předurčen k velkým věcem.
Vzali se příliš mladí. Rychle se vyšvihl nahoru.
Byl nejmladší senátor za New York.
Dokonce zaměstnal i nejlepšího kamaráda své ženy.
Psal kód pro ministerstvo obrany.
Společně vytvořili něco…
úžasného.
Globální obranný systém se základnou ve vesmíru.
Bezpečně přesunuli jaderný arzenál mimo planetu
na vesmírnou stanici.
A pak její nejlepší kamarád,
její sladký kamarád,
se kterým mohla být šťastná v jiném životě…
zemřel.
Měl nemocné srdce.
Zemřel na své 33. narozeniny.
O pět let později
se její manžel stal prezidentem Spojených států.
A svět šel k čertu.
Hodiny Posledního soudu odbyly půlnoc, a on aktivoval arzenál.
Chce shodit bombu, aby zastavil jinou bombu.
Tak to řekl a ona mu to chtěla rozmluvit.
Prosí ho, aby to neudělal, a on…
ji poslechne.
Váhá.
A pak jsou ty rakety stejně odpáleny.
Provedou evakuaci na vesmírnou stanici na oběžné dráze.
A pak zmáčkne tlačítka.
Ale už je pozdě.
Rakety létají nahoru a dolů
a celý svět je v plamenech.
A oni čekají.
Hrstka lidí, která zůstala na vesmírné stanici.
Dochází jim vzduch a jídlo
a svět pod nimi je mrtvý.
A on přichází o rozum.
Její manžel se přestane kontrolovat.
Začne byl manický a násilný.
Zešílel z toho, co udělal.
A pak přišli oni.
ZKÁZA NA ÚROVNI VYHYNUTÍ
Vidí jasné světlo, jako z hvězdy.
Je větší a větší a krouží kolem vesmírné stanice.
Nakukuje do oken
a pak vejde dovnitř.
Jsou to andělé?
Ta bílá světla, jsou to andělé?
Sandra je prostě Sandra.
Nejsou. Říkám jim…
- Ilumini. - Ilumini.
Bytosti ze vzdálené galaxie.
A sledovali nás.
Říkali, že nás můžou poslat zpátky do bodu v naší časové linii.
Kdy bychom měli šanci něco změnit.
Šanci změnit všechno.
Luku…
Jsem Becky…
z budoucnosti.
A Frederick…
O kom to mluvíš?
O Frederickovi.
…je Ray, můj manžel a je tu taky.
Jestli jsi Becky a tenhle chlap je Ray…
tak kdo je Vincent?
Zlato, to jsi ty.
Vzal si jméno Vincent Beggs, protože věděl, že to jméno zbožňuješ.
Věříš mu.
Ale co je důležitější, taky věděl, že nemáš tušení,
jak skutečný Vincent Beggs vypadá.
Ale řekla jsi, že jsem zemřel v den svých 33. narozenin dávno před válkou.
- To ano. - Jo.
Tak jak jsem se sem dostal?
To přesně nevím.
Neřekl jsi mi všechno, ale i tebe poslali zpátky.
Probudil ses na pláži a řekli ti,
že tvým účelem je, aby ses něco naučil.
Něco o hře, o kódu.
Vrátil ses sem zastavit válku.
A co Ray?
Musím ho zabít.
Musím říct, že jsem v šoku, že tě tu vidím.
Ani jsi tam nebyl.
Umřel jsi, než se to všechno semlelo.
Jo, ale stejně mě dostali zpátky.
Jo, ale proč?
Prostě nám řekli, že se můžeme vrátit.
Šance zachránit celé lidstvo.
Mohli bychom se vrátit a změnit…
něco. Nevím co.
Jsi tu, abys našel Becky. Proč?
Hraje si se mnou.
Vidím ji ve svých vzpomínkách, ve svých nových vzpomínkách.
Myslím, že se mě snaží zabít.
Myslí si, že moje smrt by mohla všechno zastavit.
Jako by to byla moje chyba.
Tohle byla její chyba, víš?
Když zemře, možná se nic z toho nestane.
Neřeknu ti, kde je.
Neřeknu.
Vždycky jsi pro ni měl slabost. Věděl jsem to už od začátku.
Měl jsem ti ji nechat, Luku.
A já bych to udělal správně.
Vyhrál bych.
Nevyhrál.
Takhle tu hru vyhrát nemůžeš.
Není to hra, Luku.
Já vím, Rayi.
Okamžitě mi řekni, kde je!
Jak vypadali…
když přišli?
Nejdřív jsem myslel, že jsou mimozemšťani. Museli být.
Nebo nějaká neskutečně pokročilá telekinetická forma života.
Byl jsem tam na zemi a umíral.
Srdce mi nebilo.
Pak se objevilo světlo
a řekli mi, že mám jednu šanci.
Jednu šanci se vrátit.
Takže ses vrátil, abys sbalil tu holku?
Vrátil jsem se programovat.
Napsat kód.
Na tu hru?
K čemu?
Bohužel to fungovalo dost dobře.
Ne ta hra, ten program, on. A hádám, že i já…
Myslím, že to možná vyšlo.
Ty mi to neřekneš, že ne?
Dělej, co musíš.
Dobře.
Luke podruhé ve svém životě umírá,
ale nebojí se, protože to celou dobu cítil.
Cítil, jak ta myšlenka zakořenila v jeho vlastním mozku.
Tak to chodí, když jste z budoucnosti.
Nemusíte přemýšlet, jestli změníte minulost.
AKTIVOVAT ZBRAŇOVÉ SYSTÉMY KOLIK?
Pokud ji změníte, budete to vědět.
GRATULUJI! KONEC HRY
Protože se taky změníte.
Ale i přes jeho ujištění Becky odmítá uvěřit,
že Luke může zabránit konci světa tím, že prostě ten kód nenapíše.
Jediný způsob, jak to vyhrát, je nehrát, takže nenapíšu kód…
Protože pro ni
byl jen jeden způsob, jak změnit budoucnost.
Jak změnit všechno.
Prostě mě nech na pokoji.
Zabít Raye.
Vypadni.
- Becky, nedělej to. - Vypadni.
- Becky, prosím! - Vypadni!
Pozor!
Becky?
Becky!
Becky! Hej, podívej se na mě.
- Hej. - Cos to udělala?
Proč ty?
Luke si šel svou cestou.
Ten kód nikdy nenapsal, zůstal jen u svých her.
Kdyby měl svět skončit, nebylo by to kvůli němu.
Teď byl opatrný.
Dával si pozor na budoucnost i na své srdce.
Ray se stal prezidentem,
ale to, co se tu noc stalo, ho změnilo.
Byl moudřejší.
Věděl, jak vypadá smrt.
Luke žil dobrý život, prožíval každý okamžik.
A uvědomil si ještě něco.
Ať byla ta světla a ti tvorové čímkoliv,
nejspíš to nebyli mimozemšťané.
Ne, byli až moc lidští.
Rozhodl se, že to byli andělé.
Ilumini, nebo jak jim Becky říkala, byli andělé.
A možná právě tací andělé jsou.
Možná andělé představují druhou šanci.
Po letech se vrátil na tu pláž.
Normální středa. Nic zvláštního.
Až na to, že to bylo den po jeho 33. narozeninách.
Den po dni, kdy měl podle Kary umřít.
Ale jeho srdce vydrželo.
Žádná světla na nebi. Ne, Luke byl naživu.
Nevěděl, jestli bude žít další den nebo rok,
ale kdo z nás to ví?
Páni.
Tak to pozor, Jamesi Camerone.
Lidi…
bude tak naštvaná.
Celé týdny tolik andělů,
a ona zaspí ten jediný příběh, kam se to hodilo.
Co to děláš?
Táhni k čertu!
- Pomůžu ti. - Říkám ti, abys táhla k čertu!
Co kdybys zavřela hubu a nechala si pomoct?
Počůrala jsem postel.
Pojď do vany. Postarám se o povlečení.
Zabila jsem své rodiče.
Začneme vanou,
pak povlečením a pak si můžeme promluvit o tvých rodičích.
Proč to takhle skončilo?
Jak?
Becky se zabije.
Luke tu holku nesbalí.
Jasně, no jo.
Píšeš o tom, co znáš.
To se mi nelíbí.
Proto mi to znělo trochu prázdně.
Chtěla jsem, aby byli spolu.
- Dobrou noc. - Dobrou.
Tak zatím, Hamishi.
Nabídli mi tu šanci.
Velká americká baletní škola mě měla dostat až do států.
A přijeli se mnou.
Obětovali svůj život, aby mi dali šanci.
Nevím, proč jsem to tak moc chtěla podělat.
Úplně jsem…
zešílela.
Když si jednou všimli, že jsem se vyplížila…
Jen jednou…
si toho všimli.
Hledali mě.
Policie tvrdila, že jezdili kolem celé hodiny…
a narazili na nějaké náledí.
A oni…
Hej.
A pak byl pohřeb.
A ostatní…
Můj nejlepší kámoš Rhett…
No, asi už to není můj nejlepší kámoš.
Když umřeli, začala jsem brát herák
a on se mě snažil dostat na spoustu odvykaček.
Tohle mi koupil.
Hodila jsem mu to na hlavu, když mi řekl,
že umřu, když se toho návyku nezbavím.
A pak se ulomila ta noha a Rhett táhnul do hajzlu.
Dva měsíce na to mě diagnostikovali.
Stejná zatracená noha.
Asi vím, co to bylo.
Co?
To, co jsem viděla, když jsem přišla…
ten stín.
To jediné, co na takovém místě může být.
Plíží se.
Plíživá temnota, nicota.
Přijde si pro tebe, až nadejde čas.
A hraje si s tebou až do konce.
Já…
nechci umřít.
Nechci umřít, Ilonko.
Překlad titulků: Peter Gejdoš