EN NETFLIX-SERIE
Kom igjen.
Kom igjen. Kom tilbake.
Kom igjen, Anya. Kom igjen.
Hei.
Herregud, Anya.
Hei. Går det bra?
Går det bra?
Hva er galt?
Ser du den? Den er der!
Det var en overdose.
Hun sparte tydeligvis på pillene.
Selvmedisinerte.
Visste du ikke det?
Mark sa at da han kom dit…
Jeg syntes jeg hørte ham spørre noen om en ikke gjenoppliv-avtale.
Hadde Anya en sånn avtale?
-Fortalte hun deg ikke om det? -Hvorfor nevnte ikke du det?
Jeg er romkameraten hennes. Hvis noen trenger å vite det, er det…
Hadde jeg visst det, hadde jeg…
-Jeg vet ikke. Jeg hadde… -Gjort det samme, håper jeg.
Avtalen betyr ikke ingen behandling.
Jeg sier alltid at Brightcliffe handler om å bestemme selv, og det er det.
Men vi står ikke på sidelinjen
og ser noen ta overdose av sin egen medisin.
Jeg er glad for at du ikke gjorde det.
Du gjorde det rette.
Beklager.
Jeg visste det ikke.
Jeg visste det ikke og burde ikke…
Jeg burde ikke ha blandet meg.
Jeg er lei for det.
Det går bra.
Hvordan går det?
Går det bra?
Jeg vet ikke om du husker det, men…
Du var hysterisk da du våknet…
Du spurte om jeg kunne se noe.
Hva så du, Anya?
Jeg var høy.
-Jeg så ingenting. -Men det gjorde du.
Du snakket om noe Rachel sa mot slutten.
-Noe om en skygge. -Ingen skygge.
Det er pissprat.
Forstår du?
Jeg så det ikke.
Jeg var høy.
Ilonka.
Hvordan går det? Går det bra?
Jeg vet ikke.
Jeg kan se for meg hvordan du føler deg nå.
Men du…
Du må være snill mot deg selv.
Lettere sagt enn gjort.
Kom hit litt.
Kun litt. La oss gå. Kom igjen.
-Hva var det? -Ingenting.
Paragon-dagboken tilhørte en jente som kalte seg selv Athena.
Hun var 16 da hun rømte.
Og dette er hennes historie.
Sekter var en stor greie i USA på 20- og 30-tallet,
og massiv på 40-tallet.
Psychiana-bevegelsen…
MYSTISK SEKT OPPLØSES
…Silver Legion og I AM-sekten fikk overskrifter,
men Paragon var den mest tragiske av dem alle.
PARAGON-TRAGEDIEN: ULYKKE ELLER DRAP?
Den ble startet i 1931 av Regina Ballard,
som senere kalte seg selv "Aceso",
etter den greske helbredelsesgudinnen,
noe som gir en slags trist mening.
Mannen døde av lungebetennelse. Sønnen døde av polio.
Hun startet gruppen som en helsefilosofi for en ny tidsalder.
Et naturmedisinsk alternativ til det etablerte systemet,
men det ble til noe annet.
Aceso var besatt av gamle greske gudinner,
spesielt De fem søstre.
Panakeia, gudinnen for universell helse.
Hygeia, renslighetsgudinnen.
Iaso, helbredelsens gudinne.
Aglaia, skjønnhetsgudinnen.
Og Aceso, navnesøsteren hennes, gudinnen for helbredelsesprosessen.
Med rett tilbedelse
trodde hun at hun kunne oppnå mer enn sunn livsstil og å helbrede syke.
Hun valgte symbolet som representerte tid,
timeglasset,
som kan snus igjen, og igjen, og igjen.
Aceso valgte hvilke medlemmer som skulle representere de fem søstrene.
Bortsett fra henne selv, så klart.
Så de gravde dypere i oldtidens gudetilbedelse.
Bønn var ikke nok lenger.
Offer var ikke nok.
Hun gikk til slutt over streken til ekte eldgamle ritualer,
blodoffer.
Athena ble skremt av det hun så.
Hun var ikke bare et medlem. Aceso var moren hennes.
Hun hadde sett faren og broren sin dø,
og nå så hun moren gå fra vettet.
Athena tryglet henne om å stoppe og se hvor sprø hun hadde blitt.
Hun visste at hun måtte stoppe moren.
Så Athena samlet de andre barna og snek seg ut midt på natten.
Hun ledet dem halvannen kilometer til nærmeste nabo
og ringte politiet.
Politiet dro dit, men fant ingen.
Helt til de endelig hørte på Athena og sjekket kjelleren.
Kjelleren med hemmelig knapp i heisen.
Alle de voksne var døde. Forgiftet. Bortsett fra én.
Aceso sverget på at det var et uhell.
Hun sa hun hadde tatt feil planter i teen de drakk i ritualene deres.
Men det var kun en historie.
Athena sa at moren hennes visste nøyaktig hva hun gjorde.
Moren hennes sa at noe stort ville skje.
Et blodoffer gudinnene ikke ville ignorere.
Blodofferet som ville gi henne et langt liv.
-De fem gudinnene? -De fem søstrene.
Greske?
Disse navnene er det. Panakeia, Iaso, Aceso.
Men i Roma var det andre navn.
Det var Carna, Feronia, Valetudo, Cardea, Fabris.
I Egypt var det Sekhmet, Isis, Serket.
Samme ting, forskjellige navn.
Det er for jævlig.
Forgifte folk på grunn av noen tullete gamle historier?
Hun trodde det kunne få henne til å leve lenger.
Funket det?
Aceso forsvant fra radaren etterpå og gikk tilbake til sitt ekte navn,
så jeg vet ikke hvor lenge hun levde.
Hva med datteren hennes, Athena?
Hun hadde også et annet navn.
Og hun kom seg vekk så fort hun kunne.
-Men la igjen dagboken? -Og Julia Jayne fant den,
leste den og gjemte den i biblioteket,
og la igjen de tallene så noen andre kunne finne dem.
Men hvorfor?
Vi vet at Brightcliffe sto tom etter Paragon.
Til Stanton kjøpte det i 1966.
Hun ryddet det meste, men gikk glipp av noe.
Dagboken, kjelleren.
Så kom Julia Jayne og fant dem begge.
Hun leste dagboken, som snakker mye
om hva de faktisk gjorde.
I ganske grundig detalj.
Hun starter Midnattsklubben i kjelleren
og går ut herfra frisk.
Jeg vet ikke.
Jeg har prøvd mye sprøtt. Virkelig sprø greier.
Jeg prøvde omtrent alt,
for jeg har heller ikke lyst til å dø, men…
Det handler ikke om tro.
Jeg vet at Paragon er her i Brightcliffe.
De sov i sengene våre, satt ved bordene våre,
gikk i gangene våre.
Takket være Athena vet jeg hva de trodde på.
Jeg vet at Julia fant dagboken.
At Midnattsklubben møttes på samme sted,
at Paragon utførte ritualene.
Og jeg vet at Julia dro herfra kurert.
Hva vil du gjøre?
Samle giftige bær og kle oss i togaer?
Togaer er ikke greske.
Takk.
Hallo, min skjønne.
Hva fikk du?
Mamma spiller inn en film, og hun jobber med Molly Blake.
Vet du hvem det er?
Er det en skuespiller?
Nei. Hun er parykkmaker.
Og ikke bare det. Hun er…
Den beste parykkmakeren.
Hun har laget parykker som kostet mer enn 100 000 dollar.
Og hun tilber moren min.
Hun har brukt greiene hennes i fire filmer og på 400 røde løpere.
Jeg sender størrelsen, og hun endrer én av utstillingsparykkene…
Et voilà.
-Jøss, det er… -Jeg vet det.
Hun lagde denne basert på bilder av meg før cellegiften.
Og denne tror jeg er enda bedre.
-Det er flott. -Og for å være ærlig
tror jeg vi to er de eneste i verden
som fikk en original Molly Blake uten å fly til Italia.
Vent. Hva?
Å ja. Denne er til deg.
Det var derfor jeg målte hodet ditt.
Og brøt meg inn på rommet ditt mens du sov
og stjal bildene av deg.
-Vent, hva? -Prøv den.
-Opp med fingrene. -Sånn?
Sånn, ja.
Ok. Du kan slippe.
La meg se det vakre ansiktet.
Å ja.
Der ja.
Jeg vet ikke…
-Hvordan kan jeg takke deg? -Bare hyggelig.
Hvorfor?
Fordi du nevnte det.
Du ser flott ut.
Vi er samlet her i dag for å feire Amesh' dødsdag.
Ja.
Dagen han ikke skulle nå.
For et år siden sa noen leger at han hadde ett år igjen å leve.
For et år siden, i dag, og her er vi.
Her er han. Sta jævel.
Ikke improviser. Bare les det som står der.
Beklager at jeg er sen.
Nei, det går bra. Vi har nettopp begynt.
Amesh' hjerne har spist seg selv i lang tid.
Glioblastomen er et rasshøl.
Du snakker bare spontant fra hjertet, gjør du ikke?
Et rasshøl som tok denne vakre,
geniale, kjekke mannen
og ga ham alle anfallene.
Hvis han drikker alkohol, kan han få anfall.
Hvis han tar aspirin, kan han få anfall.
Hvis denne mannen puster for hardt,
han kan få et anfall.
-Greiene hans fungerer ikke. -Fungerer ikke.
Og likevel…
…lever han livet.
-Og nå, begravelsesdressen din. -Å, ja.
Kom igjen.
Ja.
Se på de sokkene.
-Alt skal av. -Bra.
Nei.
Jeg skulle bli begravd i denne i dag.
Foreldrene mine valgte den, og…
Jeg har hørt at den er dyr, men…
Den er ikke for meg.
Spencer.
SPILL ELLER DØ
Å ja, dette er genseren jeg vil bli sendt avgårde i.
Så…
Ses senere.
Takk for at du er deg, Amesh.
Hør, hør.
Glad du er med oss.
Vel, det var det.
Skal vi feste?
Dette er veldig spesielle…
Brownier.
Å ruse seg var på listen din.
Vi måtte få det til.
Vær så god.
-Hva er dette? -Åpne den, tosk.
Hva i…
Hvordan klarte du… Denne er ikke ute på månedsvis.
Pappa jobber i Japan nå og kjenner mange i Sony.
Takk.
Ok.
Tror dere Stanton røyker gress?
-Ja. -Ja.
-Tror dere virkelig det? -Ja.
Hun kjøpte dette stedet.
Så hun må ha måter å koble av på.
Hun virker ikke som en dranker, men gress gir mening.
Kanskje hun er superond
og åpnet dette stedet for å se andre lide,
eller kanskje til og med tappe livskraften vår og putte sjelene våre i dukker.
På kvelden snakker hun med dukkene,
får dem til å gjøre triks,
og dukkene må rømme, men de er for korte
til å nå dørhåndtaket.
-Nå tenker jeg på det. -Godt poeng.
Vet vi virkelig hvor likene havner?
Hva om det er som Hans og Grete, men også som Sweeney Todd?
Og hun lokket oss hit med sykdommene våre
så hun kunne bruke oss i paiene sine.
Sandra er høy.
Høy som en dødspai.
Herregud. Jeg skal fortelle en historie kalt "Høy som en dødspai".
Den handler om en lunsjdame som serverer under en appell
og tar hevn for en kakesalgsskandale,
og fy faen, den skriver seg selv.
Jeg er glad du endelig kom ut av hulen.
Hold avstand. Jeg lukter nok vondt.
Du lukter ikke vondt.
Ok. Du lukter vondt, men jeg har luktet verre.
Og jeg har luktet verre.
Jeg klandrer deg ikke.
Du har vært på rommet en stund.
Dr. Stanton sa at jeg har…
Klinisk depresjon.
Skjønner ikke hvorfor.
Mamma trodde jeg gjorde det for å få oppmerksomhet.
Eller
utagerte på grunn av faren min.
Jeg visste ikke før jeg kom hit…
At det hadde et navn.
Dr. Stanton sa at det kanskje var derfor jeg ikke…
Føler ting noen ganger,
eller som oftest.
Jeg tror det som skjedde med Anya…
Gjorde det verre igjen.
Jeg er så redd for å dø før jeg ser foreldrene mine igjen.
Jeg har vært redd hele uken.
Hele måneden, faktisk.
Alt handlet om i dag.
At jeg ikke ville overleve.
Så? Du er ikke død.
Det er bra.
Hva skal du gjøre?
Det er kun to ting jeg…
Virkelig…
Virkelig ønsket.
Finne jenta…
Og…
Redde verden.
Jøss.
Er det alt?
Det er alt. Ja.
Og jeg vet ikke om det vil skje.
Jeg vet ikke om jeg kan.
Jeg vet ikke om jeg burde.
Ok. På tide å forsvinne, onde brownie.
Hallo?
-Faen. -Herregud.
Faen.
-Går det bra? -Kom du nettopp inn hit?
Ja?
Hvorfor det?
Fordi det er midnatt.
Peisen er tent, folkens.
Hørte dere musikken?
-Hvilken musikk? -Jeg vet faktisk ikke.
Jøss.
Du må ha funnet en veldig spesiell brownie.
Hva så du?
Det var en kvinne…
Som sto over Anya.
Å, faen.
Du er fortsatt høy.
Jeg er fortsatt høy.
Det er jeg. Sandra sover nesten.
Jeg vet ikke.
Jeg ville ikke si noe fordi
jeg trodde kanskje jeg innbilte meg det.
Men for noen kvelder siden
hørte jeg noen si navnet mitt over høyttaleren
i hvileavdelingen.
Jeg ba Mark åpne døren.
-Hva var det? -Hvordan hørtes det ut?
-Kjente du igjen stemmen? -Jeg vet ikke om jeg hørte det.
Jeg ville ikke ta det opp og høres rar ut uten grunn.
Kanskje det var et tegn.
Som sa at alt blir bra.
At det finnes en himmel, at det finnes et sted man drar til.
Dere vet hva Anya ville sagt.
Hvis det var et spøkelse eller et tegn,
hvis de kunne si "Spence",
kunne de sagt noe annet også.
Jeg tror ikke hun kommer.
Virkelig?
Hun sov da jeg dro.
Bør vi gjøre det i kveld?
Hvis vi ennå er høye og anspente,
-forstår jeg… -Vi gjør det.
Du planla denne dagen i detalj, og du sa det endte med historien din.
Så om du ikke vil høre "Høy som en dødspai",
som jeg forplikter meg til, forresten,
foreslår jeg at du tar ansvar.
En liten vri på skålen i kveld.
Jeg vil skåle for…
Jeg vil skåle for dager.
Jeg tenker på dagen vi alle har hatt,
dagen noen fortalte oss at vi skulle dø på.
Jeg vil skåle for dagene før og for de etter.
-Til de før, til de etter. -Til de før, til de etter.
Til dagene nå og til dagene som er borte.
-Til dagene nå -Til dagene nå
-og til dagene som er borte. -og til dagene som er borte.
Sett eller usett, her, men ikke her.
-Sett eller usett, her, men ikke her. -Sett eller usett, her, men ikke her.
Til alle de dagene.
Alle sammen.
Historien min heter "Ses senere".
Og den har ikke ting som lager lyder om natten.
Men den har ting, flere ting, faktisk,
som skremmer meg.
Luke elsker videospill. Han er litt av en programmerer også.
Han designer strategispill i kjelleren sin.
Men i det siste har han kun tenkt på jenta bak kassen.
Han har kommet hver ettermiddag i to uker
og prøvd å finne motet til å snakke med henne.
Og i dag skal han snakke med jenta.
Det er også dagen han skal drepe hele verden.
VIRTUAL BOY
Jeg lurte på når du skulle bestemme deg.
-Har du spilt det? -Nei, jeg foretrekker strategi.
-Det er min greie også. -Så hvorfor kjøper du Broadsword?
GENESIS BROADSWORD
Vet du noe? Jeg…
-Designer spill. -Ja?
Strategispill, faktisk.
Jeg jobber med ett kalt "Starlight Crystal".
Jeg ville spørre deg
om du ville gå på kino med meg?
Jeg er sammen med noen nå.
Vi ble sammen for bare en uke siden, men jeg er smigret.
Jeg heter Becky. Hyggelig å møte deg.
Hyggelig å møte deg også. Jeg heter Luke.
Jeg setter tilbake Broadsword.
Jeg vil ikke kjøpe det.
Starlight Crystal.
Beklager. Jeg spionerte ikke. Jeg overhørte det…
Du sa du designer spill.
-Ja. -Jeg mente ikke å skremme deg.
Ingen skummel fremmed. Vincent fra V-com.
Jeg vil ikke trenge meg på.
Men det er uvanlig å møte en elev
som koder strategispill.
Fortell mer.
Vincent Beggs var en legende.
Ingen visste hvordan han så ut. Ingen så ham.
Han var en programmerer, designer, mystisk, genial, rockestjerne, einstøing.
Så da Vince tilbød ham en kikk på det siste spillet hans,
nølte ikke Luke et sekund.
Fy faen.
Bor du her?
Dette? Nei.
Jeg leier, kun for å fullføre spillet.
Se på dette.
DECISION
Fy faen.
Dette er neste årtusen-greier.
Men hva er grafikken?
-Hvilken grafikkmotor? -Kampstrategi i nær fremtid.
Denne greia er i bunn og grunn Risk på steroider.
Atomarsenalet er flyttet i bane.
USA, Russland, Kina, India, alle har våpen i bane.
Du kan starte tredje verdenskrig, avslutte tredje verdenskrig.
Eller gjøre ende på verden.
DECISION
START ANTALL VÅPENSYSTEMER
Den første av 10 000 avgjørelser. Og dette er den eneste lette.
Hvor mange våpenstasjoner starter du?
Alle ni på en gang eller begynne med færre?
Vær forsiktig, én av gangen.
Om de ikke blir skutt ned.
START ANTALL VÅPENSYSTEMER
Lykke til.
START ANTALL VÅPENSYSTEMER
4
ENTER
DEFCON 2
FORHANDLE NEDRUSTNING?
FORHANDLE NEDRUSTNING? NEI
ENTER
DEFCON 2 GLOBAL ATOMKRIG
UTSKYTNINGER REGISTRERT
Første runde varer i mindre enn ti minutter.
Komplekst er en underdrivelse.
Perfekt simulerte nasjoner med responstid,
overraskelser, tekniske fordeler og glipp,
en rekke våpen, uhørt innen spill,
og et komplekst globalt økosystem som overveldet ham konstant.
Innen midnatt har han sett hundre atomkatastrofer,
brent planeten og utslettet menneskeheten igjen og igjen.
Kort sagt, spillet er umulig.
Dette spillet er umulig.
Det er nesten ikke et spill. Det er en ordentlig simulering.
Jeg må ta været i betraktning, nedfall. Det er ikke gøy.
Det er for ekte.
Det hadde vært et nyttig treningsverktøy for militæret.
For etikere også. Atomalder-moral.
All menneskelig styrke møter all menneskelig svakhet.
Sjakk matt for planeten Jorden.
Dette er mitt opus.
Beklager at jeg er sen. Jeg ble litt revet med.
Stengte én restaurant, gikk til en annen…
Hei sann.
Dette er Luke.
-En programmerer. -Ja.
Hei, Luke.
Hyggelig å treffe deg. Jeg heter Kara.
Luke prøver Decision.
Ja, og det går ikke så bra.
Det er et vanskelig ett.
Det er nesten umulig.
Vince er et geni, ikke sant?
Dere bør kanskje ta en pause, for jeg var nede på stranden,
og stjernene i kveld og månen…
Og du sa vi ville se det snart, ja?
Det stemmer.
Hva da?
Er det kjæresten din?
Glem spill. Du vant i livet.
Spillet er over. Toppscore.
Du må se dette, Luke.
Når? Hvor nært?
Omtrent 50 sekunder.
Han sier det som om det er normalt å vite sånt.
Om 50 sekunder
kan du se den internasjonale romstasjonen.
Han kan fortelle deg når en planet er i ferd med å dukke opp.
Han er utrolig med sideriske koordinater.
Ja, du kan se det på spillet.
Det får deg til å vurdere drivhuseffekten.
Det er for mye å holde styr på.
Du kan ikke slå et sånt spill. Det er bare…
-Det er for mye som skjer. -Vel…
Om du hjelper meg, Luke,
kan jeg dele forskuddet med deg.
Hva?
Så trenger du ikke å tenke på penger lenger.
Hva sier du?
Der er hun.
Fy faen.
Jøss.
Luke!
Beklager. Det var rart.
Det går bra nå, tror jeg. Ja.
Det går bra.
Ikke noe rart med dette.
Jeg ville ha drukket det de ga meg
etter at jeg besvimte uten grunn.
Det er en grunn.
Luke har dårlig hjerte.
Han har visst det siden han var barn.
Noen ganger blir han andpusten av å gå opp trappen.
Idrett var umulig.
Det er én av grunnene til at han fant dataspill.
Fordi hjertet hans måtte jobbe litt hardere enn de fleste andres.
Legen sa det kanskje ikke ville jobbe like lenge.
Det kunne faktisk…
Gi seg når som helst.
I mellomtiden blir Beckys nye forhold bare dypere.
Kjæresten heter Ray.
Han er sønn av en stor politiker. Rik, tilknyttet og kjekk som faen.
Ray har en lys fremtid.
En gutt som kunne bli hva han ville når han ble stor.
Det hvite hus på Wall Street.
Den typen som alltid får jenters oppmerksomhet,
og som skal til å få mer.
Det er forferdelig.
Og med en så vakker maskin.
Jeg har en jekk, søten. Trenger du hjelp?
Imens er Luke hos Vincent hver dag etter skolen
og prøver å slå spillet.
UTRYDDENDE ØDELEGGELSE
Det går ikke så bra.
Ok. Jeg vet ikke hva du prøver på, men jeg klarte det.
Jeg utløste evakueringen før bombene traff DC,
og jeg lever ennå, så…
Jeg sitter bare fast på romstasjonen.
Ja, hva nå?
Er det et annet spill som skal starte her?
Jeg er den eneste igjen.
Skal jeg sitte her
og puste meg selv i hjel i noen måneder?
Hva? Hva kan jeg gjøre?
Hvorfor er ikke spillet over?
Nettopp.
Hva nå?
UTRYDDENDE ØDELEGGELSE
Er det alt?
-Det er alt. -Ok, du må endre det.
Jeg vet ikke hva det deus ex machina er,
men det er teit.
Herregud, ikke si at det er romvesener.
Så en dag bryter Becky bare sammen bak kassen.
Hei. Er alt i orden?
Hun strigråter i butikken.
Luke prøver å hjelpe.
Leppestift på klærne.
Hun sier at Ray har vært utro med en eldre kvinne.
Ray nekter for det, men Becky vet at det er sant.
Og at hjertet hennes er knust.
-Ha det. -Ha det.
-Vi ses. -Selvsagt.
-Jeg vet hva du gjør. -Hva?
Hei, gi deg.
Du lurte meg.
Han sa hva du driver med, og det fungerer ikke.
Kjære, ro deg ned.
Ok? Vi ble tatt. Sånn er det bare.
Jeg rørte deg aldri, det vet du.
Du lurte meg.
Han fortalte meg alt. Han sa det.
Hold deg unna meg.
Vent, hvem snakker du om?
Frederick.
Han fortalte meg alt.
Vi må dra.
-Hva? -Nå!
Vincent!
Vincent?
Nei.
Lukter du det?
Formaldehyd.
Dette er bare en beskjed.
-Hvor er Vincent? -Jeg tror han har ham.
-Det er sånn han sier det. -Hva skjer?
Du må høre historien.
Ikke døm meg før jeg er ferdig.
En jente ble hodestups forelsket i den perfekte gutten.
Han var ment for storhet.
De giftet seg for unge. Han steg raskt i gradene.
Yngste senator i New York.
Han ga til og med konas beste venn en jobb.
Skrive kode for forsvarsdepartementet.
Sammen lagde de noe…
Utrolig.
Et globalt forsvarssystem i rommet.
De flytter atomarsenalet fra planeten…
Til romstasjonen.
DEFCON 2
Og så skjedde det noe med bestevennen hennes,
hennes kjære venn,
som hun kunne vært lykkelig med i et annet liv…
Vennen hennes døde.
Han hadde et dårlig hjerte.
Han døde på 33-årsdagen sin.
Og fem år senere
blir mannen hennes president i USA.
Og verden går til helvete.
Dommedagsklokken går til midnatt, og han aktiverer arsenalet.
Han vil slippe en bombe for å stoppe bombene.
Det var det han sa. Hun holder ham tilbake.
Hun trygler ham om å la være, og han…
Hører på henne.
Han nøler.
Så flyr rakettene likevel,
og de evakuerer til romstasjonen.
Så trykker han på knappene.
Men det er for sent.
Rakettene hans flyr ned, og rakettene deres flyr opp.
Og verden brennes opp.
Så venter de.
Kun en håndfull mennesker igjen på en romstasjon.
Luften tar slutt, maten tar slutt,
og planeten under dem er død.
Og han går fra vettet.
Mannen hennes klikker.
Han blir manisk og voldelig.
Han blir gal av det han har gjort.
Og så kom de.
UTRYDDENDE ØDELEGGELSE
Sterke lys, som stjerner.
Større og større, rundt romstasjonen.
Dukker opp i vinduene
og kommer inn.
Er de engler?
De hvite lysene, er de engler?
Sandra er Sandra.
Nei, jeg kaller dem…
-Illuminiene. -Illuminiene.
Skapninger fra en galakse langt unna.
Og de hadde holdt øye med oss.
De kunne sende oss tilbake, sa de, til et tidligere tidspunkt.
En sjanse til å endre noe.
En sjanse til å endre alt.
Luke…
Jeg er Becky…
Fra fremtiden.
Og Frederick…
Hvem snakker du om?
Frederick.
…er Ray, mannen min, og han er også her.
Hvis du er Becky, og han er Ray…
…hvem er da Vincent?
Kjære, det er deg.
Han tok navnet Vincent Beggs fordi han visste at du forgudet det navnet.
Du ville stole på ham.
Han visste også at du ikke ante
hvordan Vincent Beggs så ut.
Men jeg trodde du sa at jeg døde på 33-årsdagen min, lenge før krigen.
-Du gjorde det. -Ja.
Så hvordan endte jeg opp her?
Jeg vet ikke helt.
Du har ikke fortalt meg alt, men de sendte deg tilbake også.
Du våknet her på stranden, og de sa
at formålet ditt var å lære opp deg selv.
Noe med spillet, koden.
Du kom tilbake hit for å stoppe krigen.
Hva med Ray?
Jeg må drepe ham.
Jeg må si jeg er litt sjokkert over å se deg her.
Du var ikke der engang.
Du døde før alt skjedde.
De brakte meg tilbake uansett.
Ja, men hvorfor?
De fortalte oss at vi kunne dra tilbake.
En sjanse til å redde hele menneskeheten.
Vi kan dra tilbake og endre…
Noe, jeg vet ikke.
Er du her for å finne Becky? Hvorfor?
Hun tuller med meg.
Og jeg kan se henne i minnene mine og i disse nye minnene.
Jeg tror hun prøver å drepe meg.
Hun tror hele greia kan stoppe om hun dreper meg.
Som om det var min feil.
Dette var hennes feil, vet du.
Hvis hun dør, skjer kanskje ikke dette i det hele tatt.
Jeg sier ikke hvor hun er.
Det gjør jeg ikke.
Du har alltid likt henne. Det har jeg alltid visst.
Jeg burde latt deg få henne, Luke.
Da hadde jeg gjort det riktig.
Jeg hadde vunnet.
Det hadde du ikke.
Det er ikke sånn man slår spillet.
Det er ikke et spill, Luke.
Jeg vet det, Ray.
Si meg hvor hun er, nå!
Hvordan så de ut…
Da de kom til dere?
Jeg trodde det var romvesener. Det måtte de være.
En utrolig avansert telekinetisk livsform.
Jeg lå der og døde.
Hjertet mitt slo ikke.
Så kom lyset,
og de sa jeg hadde én sjanse,
én sjanse til å komme tilbake.
Så du kom tilbake hit for å prøve å bli sammen med jenta?
Jeg kom tilbake for å programmere.
Jeg kom tilbake for å kode.
Spillet?
Hva er poenget?
Det funket ganske bra.
Nei, ikke spillet. Programmere ham. Meg, antar jeg.
Jeg tror det kan ha fungert.
Du skal vel ikke fortelle meg det?
Gjør det du må.
Greit.
Luke dør for andre gang i sitt liv,
men han er ikke redd, for han har følt det hele tiden.
Følt ideen slå rot i sin egen hjerne.
Det er greia med å være fra fremtiden.
Du trenger ikke lure på om du endret fortiden.
START ANTALL VÅPENSYSTEMER
Gjorde du det, ville du visst det.
GRATULERER GAME OVER
Fordi du også vil endre deg.
Men til tross for forsikringene hans nekter Becky å tro
at Luke kan hindre verden i å gå under ved å ikke skrive koden.
Eneste måte å vinne på er å ikke spille, så jeg skriver den ikke.
Fordi sånn hun så det,
var det kun én måte å endre fremtiden på.
Å endre alt.
Bare la meg være.
Å drepe Ray.
Kom deg ut.
-Ikke gjør dette. -Kom deg ut.
-Becky. Vær så snill. -Kom deg ut!
Se opp!
Becky?
Becky. Hei. Se på meg.
-Hei. -Hva har du gjort?
Du!
Luke gikk sin egen vei.
Han skrev aldri koden, holdt seg til spillene sine.
Hvis verden skulle gå under, ville det ikke være på grunn av ham.
Nei, han var forsiktig.
Forsiktig med fremtiden og med hjertet.
Ray ble president,
men han ble endret av det som skjedde.
Han var klokere.
Han visste hvordan død så ut.
Luke levde et godt liv. Levde hvert øyeblikk.
Og han innså noe annet.
Hva enn de lysene var, hva enn de vesenene var,
var de nok ikke romvesener.
Nei, de føltes for menneskelige.
Engler, bestemte han seg for.
Illuminiene, eller hva nå Becky kalte dem, var engler.
Kanskje det er det engler er.
Kanskje engler bare er en ny sjanse.
Flere år senere dro han tilbake til stranden.
En normal onsdag. Ikke noe spesielt.
Men det var dagen etter 33-årsdagen hans.
Dagen etter at han døde, ifølge Kara.
Men hjertet hans hadde ikke gitt opp.
Ingen lys på himmelen. Luke var i live.
Han visste ikke om det ble i en dag eller i et år til,
men gjør noen av oss det?
Jøss.
Pass deg, James Cameron.
Folkens,
hun kommer til å bli så sint.
Etter uker med engleporno
gikk hun glipp av den ene engelhistorien som funket.
Hva gjør du?
Dra til helvete.
-Jeg skal hjelpe. -Dra til helvete, sa jeg!
Hva om du holder kjeft og lar meg hjelpe deg?
Jeg tisset i sengen.
Vi får deg i badekaret, men først tar vi oss av sengetøyet.
Jeg drepte foreldrene mine.
La oss starte med et bad,
så lakenene, så kan vi snakke om foreldrene dine.
Hvorfor avsluttet du den sånn?
Hva mener du?
Becky tar livet av seg.
Luke får ikke jenta.
Akkurat, ja.
Du skriver det du vet.
Jeg likte det ikke.
Det gjorde at den føltes tom.
Jeg ville at de skulle være sammen.
-God natt. -God natt.
Ses senere, Amesh.
Jeg ble tilbudt denne sjansen.
Denne store amerikanske ballettskolen
skulle ta meg med helt til USA.
Og de ble med meg.
De ofret hele livet sitt for å gi meg en sjanse.
Jeg vet ikke hvorfor jeg ville ødelegge det.
Jeg ble…
Sprø.
Den ene gangen de merket at jeg hadde sneket meg ut…
Den ene gangen
de merket det…
…lette de etter meg.
Politiet sa at de kjørte rundt i timevis
og kom til et område med is på veien.
Og de…
Hei.
Så begravelse
og resten.
Og Rhett.
Min beste venn Rhett…
Vel, ikke min beste venn lenger.
Etter at de døde, begynte jeg med heroin,
og han prøvde å få meg på rehabilitering.
Han ga meg denne.
Og jeg kastet den i hodet hans da han sa
at jeg ville dø om jeg ikke ble nykter.
Og beinet brakk på den, og Rhett stakk.
To måneder senere fikk jeg diagnosen.
Samme…
Jævla bein.
Tror jeg vet hva det var.
Hva da?
Den greia jeg så da jeg våknet…
Skyggen.
Det eneste det kan være på et sånt sted.
Krypende.
Mørke krypende, ingenting.
Kommer etter deg når tiden er inne.
Kødder med deg til det skjer.
Jeg…
Jeg vil ikke dø.
Jeg vil ikke dø, Ilonka. Jeg vil ikke dø.
Tekst: Arnfinn Vassbø