‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫קדימה.‬
‫קדימה. תחזרי.‬
‫קדימה, אניה.‬
‫היי.‬
‫אלוהים, אניה.‬
‫היי. את בסדר?‬
‫את בסדר?‬
‫מה קרה?‬
‫ראית את זה? זה שם!‬
‫זאת הייתה מנת יתר.‬
‫מסתבר שהיא אגרה את הגלולות שלה.‬
‫היא השתמשה בהן בעצמה.‬
‫לא ידעת את זה?‬
‫מארק אמר שכשהוא הגיע לשם…‬
‫חשבתי ששמעתי אותו שואל‬ ‫מישהו על צו אי־החייאה.‬
‫אניה חתמה על טופס אי־החייאה?‬
‫היא לא סיפרה לך על זה?‬ ‫-למה לא אמרת לי?‬
‫אני השותפה שלה. אם מישהו צריך לדעת, זה…‬
‫אם הייתי יודעת, לא הייתי…‬
‫אני לא יודעת. הייתי…‬ ‫-עושה את אותו הדבר, אני מקווה.‬
‫אי־החייאה זה לא אומר שלא צריך לטפל.‬
‫אני תמיד אומרת שברייטקליף‬ ‫עוסקת בבחירה, וזה נכון.‬
‫אבל אילונקה, לא נעמוד מנגד‬
‫ונצפה במישהו נוטל מנת יתר של תרופות.‬
‫אני שמחה שלא עמדת מהצד.‬
‫עשית את הדבר הנכון.‬
‫אני מצטערת.‬
‫לא ידעתי.‬
‫לא ידעתי ולא הייתי צריכה…‬
‫לא הייתי צריכה להתערב.‬
‫סליחה, אניה.‬
‫זה בסדר.‬
‫מה שלומך?‬
‫את בסדר?‬
‫אני לא יודעת אם את זוכרת, אבל…‬
‫היית ממש היסטרית כששבת להכרה…‬
‫שאלת אותי אם אני רואה משהו.‬
‫מה ראית, אניה?‬
‫הייתי מסטולה.‬
‫לא ראיתי כלום.‬ ‫-אבל כן ראית.‬
‫דיברת על משהו שרייצ'ל אמרה לקראת הסוף.‬
‫משהו על צל.‬ ‫-שום… צל.‬
‫אלה שטויות.‬
‫את מבינה?‬
‫לא ראיתי את זה.‬
‫הייתי מסטולה.‬
‫אילונקה.‬
‫מה שלומך? את בסדר?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני יכולה לתאר‬ ‫כיצד את בוודאי מרגישה עכשיו.‬
‫אבל את…‬
‫חייבת להקל על עצמך.‬
‫קל יותר להגיד זאת מאשר לעשות.‬
‫בואי הנה רגע.‬
‫רק לרגע. זה סבבה. קדימה.‬
‫מה זה היה?‬ ‫-כלום.‬
‫יומן פראגון היה שייך לנערה‬ ‫שקראה לעצמה אתנה.‬
‫היא ברחה בגיל 16.‬
‫וזה הסיפור שלה.‬
‫כתות היו עניין גדול‬ ‫באמריקה בשנות ה־20 וה־30,‬
‫וענקיות בשנות ה־40.‬
‫תנועת פסייקיאנה…‬
‫- כת מיסטית התפרקה אחרי פלישה של המשטרה -‬
‫לגיון הכסף וכת ה"אני" הגיעו לכותרות,‬
‫אך הפראגון הייתה הטראגית ביותר מביניהן.‬
‫- תאונה או רצח? -‬
‫היא נוסדה ב־1931 בידי רג'ינה בלרד,‬
‫שלאחר מכן קראה לעצמה "אסייסו",‬
‫על שם אלת הריפוי היוונית,‬
‫וזה הגיוני באופן עצוב למדי.‬
‫בעלה מת מדלקת ריאות והבן שלה מת מפוליו.‬
‫אז היא הקימה את הקבוצה‬ ‫כפילוסופיית בריאות של העידן החדש.‬
‫בתור חלופה נטורופתית לממסד הרפואי.‬
‫אבל היא השתנתה למשהו אחר.‬
‫אסייסו הייתה אובססיבית‬ ‫לגבי האלות היווניות העתיקות,‬
‫במיוחד בקשר לחמשת האחיות.‬
‫פנסיאה, אלת הבריאות האוניברסלית.‬
‫הייגיה, אלת הניקיון.‬
‫איאסו, אלת ההחלמה.‬
‫אגלייה, אלת היופי.‬
‫ואסייסו, ממנה נגזר שמה. אלת תהליך הריפוי.‬
‫בעזרת פולחן נכון,‬
‫אסייסו חשבה שהיא תוכל לעשות יותר‬ ‫מאשר לחיות בריא ולרפא מחלות.‬
‫היא בחרה סמל שמייצג את הזמן,‬
‫שעון החול,‬
‫שניתן להפוך שוב ושוב.‬
‫אסייסו בחרה‬ ‫מי מחברות הכת ייצגו את חמש האחיות.‬
‫חוץ מעצמה, כמובן.‬
‫אז הן המשיכו לחקור‬ ‫את טקסי הסגידה לאלים של העולם העתיק.‬
‫התפילה כבר לא הספיקה.‬
‫מנחות לא הספיקו.‬
‫לבסוף היא חצתה את הגבול‬ ‫לטקסים עתיקים אמיתיים,‬
‫קורבן דם.‬
‫אתנה נבהלה ממה שראתה.‬
‫היא לא הייתה סתם חברה.‬ ‫אסייסו הייתה אימא שלה.‬
‫היא ראתה את אביה ואחיה מתים,‬
‫ועכשיו היא רואה איך אימא שלה יוצאת מדעתה.‬
‫אתנה התחננה בפניה שתפסיק,‬ ‫כדי שהיא תראה את חוסר השפיות שלה.‬
‫היא ידעה שעליה לעצור את אימה.‬
‫אז אתנה אספה את שאר הילדים‬ ‫וברחה באמצע הלילה.‬
‫היא הובילה אותם למרחק של כק"מ וחצי‬ ‫לשכן הקרוב ביותר,‬
‫והתקשרה למשטרה.‬
‫המשטרה חזרה אבל לא מצאה אף אחת, בשום מקום.‬
‫עד שהם הקשיבו סוף סוף לאתנה ובדקו במרתף.‬
‫המרתף שהיה לו כפתור סודי במעלית.‬
‫כל המבוגרות היו מתות.‬ ‫מורעלות. כולן מלבד אחת.‬
‫אסייסו נשבעה שזו הייתה תאונה.‬
‫היא אמרה שהיא אספה את הצמחים הלא נכונים‬ ‫לתה שהן שתו בטקסים שלהן.‬
‫אבל זה היה רק סיפור.‬
‫כי אתנה אומרת שאימא שלה‬ ‫ידעה בדיוק מה היא עושה.‬
‫אימא שלה אמרה לה שמשהו גדול עומד לקרות.‬
‫קורבן דם שהאלות לא יוכלו להתעלם ממנו.‬
‫קורבן הדם שיעניק לה חיים ארוכים.‬
‫חמשת האלות?‬ ‫-חמשת האחיות.‬
‫הן יווניות?‬
‫ובכן, השמות האלה כן.‬ ‫"פנסיאה", "איסאו", "אסייסו".‬
‫אבל אתה מבין, ברומא, הם היו שונים.‬
‫הן היו קארנה, פרוניה,‬ ‫ואלטודו, קרדיאה, פבריס.‬
‫במצרים הן היו סחמט, איזיס, סרקט.‬
‫אותם הדברים, שמות שונים.‬
‫זה דפוק, זה מה שזה.‬
‫להרעיל אנשים‬ ‫בגלל כל מיני סיפורים ישנים ומטופשים?‬
‫היא באמת חשבה‬ ‫שזה יעזור לה לחיות זמן רב יותר.‬
‫זה עבד?‬
‫אסייסו ירדה מהמכ"ם לאחר מכן,‬ ‫וחזרה לשם האמיתי שלה,‬
‫אז אני לא יודעת במשך כמה זמן היא חיה.‬
‫מה לגבי הבת שלה, אתנה?‬
‫האמת היא שזה גם לא השם האמיתי שלה.‬
‫והיא ללא ספק יצאה מכאן במהירות האפשרית.‬
‫אבל היא השאירה את היומן?‬ ‫-וג'וליה ג'יין מצאה אותו,‬
‫וקראה אותו והחביאה אותו בספרייה‬
‫והשאירה את המספרים‬ ‫כדי שמישהו אחר ימצא אותו.‬
‫אבל למה?‬
‫אנחנו יודעים שברייטקליף‬ ‫היה ריק אחרי פראגון.‬
‫ריק עד שסטנטון קנתה אותו ב־66.‬
‫והיא ניקתה חלק גדול ממנו‬ ‫אבל פספסה כמה דברים.‬
‫היומן, המרתף.‬
‫ואז באה ג'וליה ג'יין והיא מצאה את שניהם.‬
‫היא קראה את היומן של אתנה, שמדבר הרבה‬
‫על מה שהן באמת עשו.‬
‫עם די הרבה פרטים.‬
‫היא פתחה את מועדון החצות במרתף‬
‫ויצאה מכאן, בריאה.‬
‫אני לא יודע.‬
‫ניסיתי כמה דברים מטורפים.‬ ‫כאילו, דברים ממש מטורפים.‬
‫בכנות, ניסיתי הכול.‬
‫כי אני לא רוצה למות בדיוק כמו כולנו, אבל…‬
‫זה לא קשור לאמונה.‬
‫אני יודעת שפראגון היו כאן בברייטקליף.‬
‫הן ישנו במיטות שלנו.‬ ‫הן ישבו בשולחנות שלנו.‬
‫הן צעדו במסדרונות שלנו.‬
‫והודות לאתנה, אני יודעת במה הן האמינו.‬
‫אני יודעת שג'וליה מצאה את היומן.‬
‫אני יודעת שמועדון החצות נפגש באותו המקום‬
‫בו פראגון ערכו את הטקסים שלהם.‬
‫ואני יודעת שג'וליה יצאה מפה בריאה ושלמה.‬
‫אז מה את רוצה לעשות?‬
‫ללכת לקטוף גרגרי יער רעילים, ללבוש טוגת?‬
‫טוגות הן לא יווניות.‬
‫תודה.‬
‫שלום, יפהפייה.‬
‫מה קיבלת?‬
‫אימא שלי בצילומים כרגע,‬ ‫והיא עובדת עם מולי בלייק.‬
‫את יודעת מי זו?‬
‫זו שחקנית?‬
‫לא. היא יצרנית פאות.‬
‫ולא סתם יצרנית פאות. היא…‬
‫יצרנית הפאות הטובה ביותר.‬
‫היא הכינה פאות שעולות יותר מ־100 אלף דולר.‬
‫והיא פשוט מעריצה את אימא שלי.‬
‫היא לבשה את הבגדים שלה במשך‬ ‫ארבעה סרטים ו־400 שטיחים אדומים.‬
‫אז שלחתי לה את המידות, והיא שינתה‬ ‫את אחת היצירות שלה באולם התצוגה…‬
‫ו… בבקשה.‬
‫זה…‬ ‫-אני יודעת.‬
‫היא הכינה את זאת‬ ‫בעזרת תמונות שלי מלפני הכימותרפיה.‬
‫והחדשה הזו אפילו טובה יותר, לדעתי.‬
‫זה ממש נהדר.‬ ‫-ואני חושבת, בכנות,‬
‫שאת ואני שתי הנשים היחידות בעולם‬
‫שקיבלו מולי בלייק מקורית‬ ‫בלי להצטרך לטוס לאיטליה.‬
‫רגע. מה?‬
‫כן. זה בשבילך.‬
‫בגלל זה מדדתי לך את הראש בשבוע שעבר.‬
‫וזאת הסיבה שפרצתי לחדר שלך בזמן שישנת‬
‫וגנבתי תמונות שלך.‬
‫רגע, מה?‬ ‫-נסי אותה.‬
‫תרימי את האצבעות.‬ ‫-ככה?‬
‫הינה.‬
‫בסדר. את יכולה לשחרר.‬
‫בואי נראה את הפנים האלה. פנים יפהפיים.‬
‫כן.‬
‫הינה זה.‬
‫אני לא…‬
‫אני לא יודעת איך להודות לך.‬ ‫-אין בעד מה.‬
‫למה?‬
‫כי הזכרת את זה.‬
‫את נראית נהדר.‬
‫התאספנו כאן היום‬ ‫כדי לחגוג את יום מותו של אמש.‬
‫כן!‬
‫יום שהוא לא היה אמור להגיע אליו.‬
‫לפני שנה הרופאים אמרו לו‬ ‫שנותרה לו שנה לחיות.‬
‫היום לפני שנה, והינה אנחנו.‬
‫הינה הוא. בן זונה עקשן.‬
‫אל תאלתר. אל… פשוט תקרא את מה שכתוב שם.‬
‫סליחה. איחרתי.‬
‫לא, זה בסדר. רק התחלנו.‬
‫המוח של אמש אוכל את עצמו כבר זמן רב,‬
‫הגליובלסטומה הזאת היא מניאקית.‬
‫אתה מדבר מהלב באופן ספונטני, נכון?‬
‫מניאקית שלקחה את הגבר‬
‫היפה, המבריק והנאה הזה‬
‫ונתנה לו את כל ההתקפים.‬
‫אם הוא שותה אלכוהול, הוא עלול לחטוף התקף.‬
‫אם הוא ייקח אספירין הוא עלול לחטוף התקף.‬
‫למען האמת, אם האיש הזה ינשום חזק מדי,‬
‫הוא עלול לחטוף התקף.‬
‫החרא שלו פשוט לא עובד.‬
‫ובכל זאת…‬
‫הוא משגשג.‬
‫ועכשיו, חליפת הלוויה שלך, בבקשה.‬ ‫-כן.‬
‫בחייך.‬
‫כן.‬
‫תראו את הגרביים האלה.‬
‫הכול יורד.‬ ‫-יפה.‬
‫לא.‬
‫הייתי אמור להיקבר בחליפה הזאת היום.‬
‫זו החליפה שההורים שלי בחרו, ו…‬
‫אומרים לי שהיא נחמדה, אבל…‬
‫אני רואה שזה לא אני.‬
‫ספנסר.‬
‫- לשחק או למות -‬
‫כן, זאת החולצה שאני רוצה להיקבר בה.‬
‫אז…‬
‫להתראות.‬
‫תודה על כך שאתה אתה, אמש.‬
‫הידד.‬
‫אני שמח שאתה איתנו, אחי.‬
‫טוב, זה נעשה.‬
‫שנחגוג?‬
‫הם ממש מיוחדים…‬
‫הבראוניז.‬
‫להתמסטל היה ברשימה שלך.‬
‫היינו חייבים לגרום לזה לקרות.‬
‫הינה.‬
‫מה זה?‬ ‫-תפתח, טיפש.‬
‫מה…‬
‫איך… זה אמור לצאת רק בעוד חודשים.‬
‫אבא שלי עובד ביפן כרגע,‬ ‫והוא מכיר הרבה אנשים בסוני.‬
‫תודה, תודה…‬
‫בסדר.‬
‫אתם חושבים שסטנטון מעשנת גראס?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫אתם באמת חושבים?‬
‫היא קנתה את המקום הזה.‬
‫אז כן, האישה צריכה לברוח איכשהו.‬
‫היא לא נראית לי שתיינית,‬ ‫אבל גראס, זה הגיוני.‬
‫אולי היא ממש מרושעת,‬
‫והיא בעצם הקימה את המקום הזה‬ ‫כדי לראות עוד אנשים סובלים.‬
‫או אולי אפילו לשאוב מכוח החיים שלנו‬ ‫ולהפוך את נשמותינו לבובות.‬
‫מאוחר בלילה היא מדברת עם הבובות,‬
‫וגורמת להן לעשות תרגילים,‬
‫והבובות חייבות להימלט אבל הן נמוכות‬
‫מכדי להגיע לידית על הדלת.‬
‫עכשיו אני חושב על זה.‬ ‫-זו נקודה טובה.‬
‫אנחנו באמת יודעים לאן הגופות הולכות?‬
‫אולי זה כמו עמי ותמי,‬ ‫אבל גם כמו סוויני טוד?‬
‫היא פיתתה אותנו לכאן עם המחלות שלנו‬
‫רק כדי לאפות אותנו לעוגות.‬
‫סנדרה מסטולה, כולם.‬
‫כאילו, מסטולה רצח.‬
‫אלוהים. אני אספר סיפור‬ ‫שייקרא "מסטולה רצח".‬
‫והוא יהיה על עובדת קפיטריה בתיכון‬ ‫שמארחת את אסיפת העידוד‬
‫ונוקמת על שערוריית מכירת המאפים,‬
‫ולעזאזל… זה כותב את עצמו.‬
‫אני שמח שיצאת סוף סוף מהמערה.‬
‫תשמור מרחק. אני בטוחה שיש לי ריח רע.‬
‫את לא מריחה רע.‬
‫בסדר. יש לך ריח רע,‬ ‫אבל אני הרחתי גרוע יותר.‬
‫וגם לי היה ריח גרוע יותר.‬
‫אבל אני לא מאשים אותך.‬
‫היית בחדר שלך במשך זמן מה.‬
‫ד"ר סטנטון אמרה לי שיש לי…‬
‫דיכאון קליני.‬
‫אין לי מושג למה.‬
‫אימא שלי חשבה‬ ‫שאני עושה את זה בשביל תשומת לב.‬
‫או…‬
‫שאני עושה בעיות בגלל אבא שלי.‬
‫עד שהגעתי לכאן לא ידעתי‬
‫שיש לזה שם אמיתי.‬
‫ד"ר סטנטון אמרה לי שאולי בגלל זה אני לא…‬
‫מרגישה דברים לפעמים.‬
‫או לרוב.‬
‫אני חושבת שמה שקרה לאניה…‬
‫הפיל אותי שוב.‬
‫אני כל כך פוחד שאמות‬ ‫לפני שאראה שוב את ההורים שלי.‬
‫פחדתי כל השבוע.‬
‫כל החודש, למעשה.‬
‫הכול סביב היום.‬
‫פחדתי שלא אשרוד.‬
‫אז? אתה לא מת.‬
‫זה טוב.‬
‫מה אתה מתכוון לעשות?‬
‫יש רק שני דברים שלמעשה,‬
‫ממש…‬
‫ממש רציתי.‬
‫להשיג את הבחורה…‬
‫ו…‬
‫להציל את העולם.‬
‫וואו.‬
‫זה הכול?‬
‫זה הכול. כן.‬
‫ואני לא יודע אם אי פעם אעשה זאת.‬
‫אני לא יודע אם אני יכול.‬
‫אני לא יודע אם כדאי לי.‬
‫בסדר. הגיע הזמן להתחפף, בראוני מרושע.‬
‫הלו?‬
‫לעזאזל.‬ ‫-אלוהים.‬
‫לעזאזל.‬
‫את בסדר?‬ ‫-הרגע נכנסת לכאן?‬
‫כן?‬
‫למה?‬
‫כי חצות עכשיו.‬
‫האש מוכנה, רבותיי.‬
‫שמעת את המוסיקה?‬
‫איזו מוזיקה?‬ ‫-למען האמת, אני לא יודעת.‬
‫וואו.‬
‫כנראה מצאת בראוני ממש מיוחדת.‬
‫מה ראית?‬
‫הייתה אישה…‬
‫שעמדה מעל אניה.‬
‫לעזאזל.‬
‫את עדיין מסטולה.‬
‫אני עדיין מסטול.‬
‫כן. סנדרה כמעט נרדמה.‬
‫אבל אני לא יודע.‬
‫לא רציתי להגיד משהו רק כי, אני לא יודע,‬
‫חשבתי שאולי דמיינתי את זה.‬
‫אבל לפני כמה לילות‬
‫שמעתי מישהו קורא בשמי מהאינטרקום‬
‫באגף ההחלמה.‬
‫אמרתי למארק לפתוח את הדלת.‬
‫לא היה שם אף אחד.‬ ‫-כמו מה זה נשמע?‬
‫כן, זה היה קול שזיהית?‬ ‫-אני אפילו לא בטוח ששמעתי את זה.‬
‫לא רציתי להעלות את זה ולהישמע מוזר.‬
‫אולי זה היה סימן.‬
‫שאמר לך שיהיה בסדר.‬
‫שיש גן עדן, יש לאן ללכת.‬
‫אתם יודעים מה אניה הייתה אומרת, כן?‬
‫היא הייתה אומרת‬ ‫שאם זו הייתה רוח רפאים או סימן,‬
‫אם הם היו יכולים להגיד "ספנס…"‬
‫הם יכולים להגיד עוד משהו.‬
‫לא נראה לי שהיא באה.‬
‫באמת?‬
‫היא ישנה כשהלכתי.‬
‫כדאי שנעשה את זה הערב?‬
‫כלומר, אם אנחנו עדיין מסטולים ומבוהלים,‬
‫אז אני מבין לגמרי.‬ ‫-אנחנו עושים את זה.‬
‫תכננת את היום הזה בפרטי פרטים,‬ ‫ואמרת שהוא ייגמר בסיפור שלך.‬
‫ואם אתה לא רוצה לשמוע את "מסטולה רצח",‬
‫שאני לגמרי בעניין שלו, דרך אגב,‬
‫אני מציע שתתעלה על עצמך.‬
‫אז שינוי קטן להרמת הכוסית הערב.‬
‫אני רוצה להרים כוסית…‬
‫אני רוצה להרים כוסית לכבוד הימים.‬
‫אני חושב על היום שכולנו עברנו,‬
‫היום בו מישהו אמר לנו שאנחנו עומדים למות.‬
‫אני רוצה להרים כוסית לכבוד‬ ‫הימים שקדמו להם ולכבוד אלה שעוד יבואו.‬
‫לאלו שקדמו ולאלה שעוד יבואו.‬ ‫-לאלו שקדמו ולאלה שעוד יבואו.‬
‫לימים כיום, ולימים בהמשך.‬
‫לימים כיום,‬ ‫-לימים כיום,‬
‫ולימים בהמשך.‬ ‫-ולימים בהמשך.‬
‫נראים או בלתי נראים, פה, אבל לא פה.‬
‫-נראים או בלתי נראים, פה, אבל לא פה.‬
‫לכל הימים.‬
‫כולם.‬
‫הסיפור שלי נקרא "נתראה מאוחר יותר".‬
‫ואין בו דברים שעושים רעשים בלילה.‬
‫אבל יש בו דברים, כמה דברים למעשה,‬
‫שמפחידים אותי.‬
‫לוק אוהב משחקי וידאו.‬ ‫הוא גם היה מתכנת לא רע.‬
‫הוא כבר עיצב משחקי אסטרטגיה מהמרתף שלו.‬
‫אבל לאחרונה, הדבר היחיד שמעניין אותו‬ ‫זו הבחורה בדלפק.‬
‫הוא בא כל אחר צוהריים בשבועיים האחרונים‬
‫וניסה לאזור אומץ כדי לדבר איתה.‬
‫והיום הוא היום שבו הוא ידבר עם הבחורה.‬
‫זה גם היום שבו הוא הולך להרוג את כל העולם.‬
‫- ילד וירטואלי -‬
‫תהיתי מתי תלחץ על ההדק.‬
‫שיחקת בזה?‬ ‫-לא, אני בעיקר מתעניינת באסטרטגיה.‬
‫זה גם הקטע שלי.‬ ‫-אז למה אתה קונה "ברודסורד"?‬
‫- ג'נסיס‬ ‫ברודסורד -‬
‫ידעת שאני…‬
‫מעצב משחקים?‬ ‫-כן?‬
‫משחקי אסטרטגיה, למען האמת.‬
‫אני עובד על אחד בשם "סטארלייט קריסטל".‬
‫האמת היא שרציתי לשאול אותך‬
‫אם תרצי לצאת איתי לסרט?‬
‫האמת שאני יוצאת עם מישהו עכשיו.‬
‫אנחנו יוצאים קבוע רק מלפני שבוע,‬ ‫אבל זה מחמיא לי.‬
‫אני בקי. נעים להכיר.‬
‫נעים להכיר גם אותך. אני לוק.‬
‫אחזיר את ברודסורד.‬
‫אני לא רוצה לקנות את זה.‬
‫סטארלייט קריסטל.‬
‫סליחה. לא ריגלתי אחריך. שמעתי אתכם מדברים…‬
‫אמרת שאתה מעצב משחקים.‬
‫כן, זה…‬ ‫-לא התכוונתי להבהיל אותך.‬
‫אני לא זר מסוכן. אני וינסנט מוויקום.‬
‫סליחה. אני לא רוצה להפריע.‬
‫פשוט לא כל יום אני פוגש תלמיד תיכון‬
‫שמתכנת משחקי אסטרטגיה.‬
‫ספר לי עוד.‬
‫וינסנט בגס היה אגדה.‬
‫אף אחד לא ידע איך הוא נראה.‬ ‫אף אחד לא ראה אותו.‬
‫הוא היה רק מתכנת, מעצב, תותח,‬ ‫מסתורי, גאון, וכוכב רוק מתבודד.‬
‫אז כשווינס הציע לתת לו הצצה‬ ‫במשחק החדש שלו,‬
‫לוק אפילו לא חשב פעמיים.‬
‫לעזאזל.‬
‫אתה גר כאן?‬
‫כאן? לא.‬
‫זה בשכירות. רק כדי לסיים את המשחק.‬
‫תראה את זה.‬
‫- החלטה -‬
‫לעזאזל.‬
‫זה לא הדור הבא. זה המילניום הבא.‬
‫אבל מה זה הגרפיקה הזו?‬
‫איזה מנוע זה?‬ ‫-אסטרטגיית קרב בעתיד הקרוב.‬
‫העסק הזה, אתה יודע,‬ ‫זה "ריסק" על סטרואידים.‬
‫מצבורי הנשק הגרעיני הועברו לחלל.‬
‫ארה"ב, רוסיה, סין, הודו,‬ ‫לכולן יש מצבורי נשק בחלל.‬
‫אפשר לפתוח במלחמת העולם השלישית‬ ‫ואפשר לסיים את מלחמת העולם השלישית.‬
‫או שתחריב את העולם.‬
‫- החלטה -‬
‫- הפעל מערכות נשק‬ ‫כמה? -‬
‫הראשונה מבין 10,000 החלטות.‬ ‫וזו ההחלטה הקלה היחידה.‬
‫כמה תחנות נשק אתה רוצה להפעיל?‬
‫כל התשעה בבת אחת, או להתחיל בקטן יותר?‬
‫לשחק בזהירות, אחת בכל פעם.‬
‫בהנחה שלא יירו בהן.‬
‫- הפעל מערכות נשק‬ ‫כמה? -‬
‫בהצלחה.‬
‫- הפעל מערכות נשק‬ ‫כמה? -‬
‫- אנטר -‬
‫- דפקון 2 -‬
‫- לנהל משא ומתן על שביתת שבת? -‬
‫- לנהל משא ומתן על שביתת שבת?‬ ‫לא -‬
‫- אנטר -‬
‫- דפקון 2‬ ‫מלחמת עולם תרמו־גרעינית -‬
‫- אותרו שיגורים -‬
‫המשחק הראשון נמשך פחות מעשר דקות.‬
‫"מורכב" זו לשון המעטה.‬
‫מדינות ריבוניות מדומות באופן מושלם,‬ ‫עם זמני תגובה,‬
‫קלפים פרועים, יתרונות טכניים ותקלות.‬
‫מגוון של כלי נשק חסר תקדים במשחקי מחשב,‬
‫ומערכת אקולוגית גלובלית‬ ‫מורכבת שהיממה אותו בכל תור.‬
‫עד חצות, הוא ראה מאה שואות גרעיניות,‬
‫שרף את הכוכב והשמיד את המין האנושי,‬ ‫פעם אחר פעם.‬
‫בקיצור, המשחק הזה בלתי אפשרי.‬
‫המשחק הזה בלתי אפשרי.‬
‫זה כמעט לא משחק. זאת סימולציה אמיתית.‬
‫אני… צריך לקחת בחשבון‬ ‫את מזג האוויר, הנשורת. זה לא כיף.‬
‫זה אמיתי מדי.‬
‫כלומר, זה יהיה כלי אימונים‬ ‫מאוד שימושי עבור הצבא, אבל…‬
‫גם לאתיקה. מוסריות בעידן הגרעיני.‬
‫כל העוצמה האנושית‬ ‫עומדת מול כל החולשות האנושיות.‬
‫שחמט על כוכב כדור הארץ.‬
‫זו יצירת המופת שלי.‬
‫סליחה על האיחור. נסחפתי קצת.‬
‫מסעדה אחת הייתה סגורה, הלכתי לאחרת…‬
‫שלום לך.‬
‫זה לוק.‬
‫הוא מתכנת.‬ ‫-כן.‬
‫שלום, לוק.‬
‫טוב לראות אותך. אני קארה.‬
‫לוק מנסה את "החלטה".‬
‫כן, ולא הולך לי כל כך טוב.‬
‫הוא קשה.‬
‫הוא כמעט בלתי אפשרי.‬
‫וינס גאון, נכון?‬
‫טוב, אולי תרצו לקחת הפסקה כי הייתי בחוף‬
‫והכוכבים הלילה, והירח…‬
‫ואמרת שנראה את זה בקרוב, נכון, וינס?‬
‫כן, נכון.‬
‫לראות מה?‬
‫זאת החברה שלך?‬
‫שכח ממשחקים, בן־אדם. זכית בחיים.‬
‫המשחק נגמר. ניקוד גבוה.‬
‫אתה מוכרח לראות את זה, לוק.‬
‫מתי? כמה קרוב?‬
‫בערך 50 שניות.‬
‫הוא אומר, כאילו שזה נורמלי לדעת משהו כזה.‬
‫בעוד 50 שניות,‬
‫תוכלו לראות את תחנת החלל הבינלאומית.‬
‫הוא יכול לומר לך‬ ‫מתי כוכב לכת עומד להופיע באופק.‬
‫הוא מדהים עם נקודות ציון צד־אליות.‬
‫אפשר לראות מהמשחק.‬
‫כלומר, זה גורם לך לחשוב על אפקט החממה…‬
‫זה יותר מדי בשביל שמישהו‬ ‫יוכל לעקוב אחרי זה.‬
‫אי אפשר לנצח משחק כזה.‬ ‫זה פשוט… אני לא יודע.‬
‫יש פשוט יותר מדי דברים שקורים.‬ ‫-טוב…‬
‫אם תעזור לי לפצח את זה, לוק,‬
‫אתחלק איתך במקדמה.‬
‫מה?‬
‫כן, תוריד את הכסף מרשימת הדברים‬ ‫שאתה צריך לדאוג לגביהם.‬
‫מה אתה אומר?‬
‫הינה היא.‬
‫לעזאזל.‬
‫וואו.‬
‫לוק!‬
‫סליחה… זה היה מוזר.‬
‫אני בסדר עכשיו, נראה לי. כן.‬
‫אני בסדר.‬
‫אין בזה שום דבר מוזר.‬
‫אני הייתי שותה כל מה שהם נותנים לי,‬
‫במיוחד אחרי שהתעלפתי ללא סיבה.‬
‫יש סיבה.‬
‫ללוק יש לב חולה.‬
‫הוא ידע את זה מאז שהיה ילד.‬
‫הוא מתעייף כשהוא עולה במדרגות לפעמים.‬
‫הוא לא עוסק בספורט.‬
‫זו אחת הסיבות‬ ‫לכך שהוא מצא את משחקי הווידאו.‬
‫כי הלב שלו היה צריך‬ ‫לעבוד קצת יותר קשה משל רוב האנשים.‬
‫הרופא אמר שאולי הוא לא יחזיק הרבה זמן.‬
‫הוא עשוי…‬
‫לשבוק חיים בכל רגע.‬
‫בינתיים, הקשר החדש של בקי רק הלך והעמיק.‬
‫החבר החדש שלה הוא ריי.‬
‫הוא בנו של פוליטיקאי חשוב.‬ ‫עשיר, מקושר, וחתיך בטירוף.‬
‫יש לריי עתיד מזהיר מאוד.‬
‫ילד שיכול להיות כל מה שירצה כשהוא יגדל.‬
‫הבית הלבן או וול סטריט, אתם יודעים?‬
‫בחור שתמיד זוכה בתשומת לב הבנות.‬
‫והוא עומד לקבל עוד.‬
‫זה פשוט נורא.‬
‫ושזה קרה למכונה כל כך יפה.‬
‫יש לי ג'ק, חמוד.‬ ‫אתה צריך עזרה להחליף אותו?‬
‫בינתיים לוק אצל וינסנט‬ ‫כל יום אחרי הלימודים,‬
‫מנסה לנצח את המשחק.‬
‫- השמדה ברמת הכחדה -‬
‫זה לא הולך נהדר.‬
‫בסדר. אני לא יודע מה אתה זומם,‬ ‫אבל עשיתי את זה.‬
‫הפעלתי את הפינוי‬ ‫לפני שהפצצות פגעו בוושינגטון,‬
‫ואני עדיין בחיים, אז…‬
‫אני פשוט תקוע בתחנת החלל עכשיו.‬
‫כן, ומה עכשיו?‬
‫כלומר, יש פה עוד משחק שאמור להתחיל?‬
‫רק אני נשארתי, אין כאן אף אחד.‬
‫מה, אני אמור לשבת כאן‬
‫ולנשום את עצמי למוות במשך כמה חודשים?‬
‫מה? מה אני יכול לעשות?‬
‫למה המשחק לא נגמר?‬
‫בדיוק.‬
‫מה עכשיו?‬
‫- השמדה ברמת הכחדה -‬
‫זה הכול?‬
‫זהו זה.‬ ‫-אתה צריך לשנות את זה.‬
‫אני לא יודע מה ה"דאוס אקס מכינה"‬ ‫הזה אמור להיות,‬
‫אבל זה גרוע בטירוף.‬
‫אלוהים, רק אל תגיד לי‬ ‫שהם אמורים להיות חייזרים.‬
‫ואז יום אחד,‬ ‫בקי פשוט נשברה בזמן שהיא עבדה בקופה.‬
‫היי. הכול בסדר?‬
‫היא פשוט בכתה בכל הכוח בחנות.‬
‫ולוק ניסה לעזור.‬
‫שפתון על בגדיו…‬
‫היא מספרת לו שריי בוגד בה עם אישה מבוגרת.‬
‫ואף שריי מכחישה זאת, בקי יודעת שזה נכון.‬
‫ושהלב שלה נשבר.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫נתראה.‬ ‫-כמובן.‬
‫אני יודע מה אתה עושה.‬ ‫-מה?‬
‫היי, תתרחק!‬
‫סידרת אותי.‬
‫הוא אמר לי מה את עושה, וזה לא יעבוד.‬
‫מותק, אתה מתנהג כמו משוגע.‬
‫בסדר? נתפסנו. זה הכול.‬
‫מעולם לא נגעתי בך ואת יודעת את זה.‬
‫סידרת אותי.‬
‫הוא סיפר לי הכול. הוא אמר לי.‬
‫תתרחקי ממני.‬
‫על מי אתה מדבר?‬
‫פרדריק.‬
‫הוא אמר לי.‬
‫אנחנו צריכים ללכת.‬
‫מה?‬ ‫-עכשיו!‬
‫וינסנט!‬
‫וינסנט?‬
‫אוי, לא…‬
‫אתה מריח את זה?‬
‫פורמלין.‬
‫זה רק מסר.‬
‫איפה וינסנט?‬ ‫-הוא תפס אותו, אני חושבת.‬
‫זו הדרך שלו לומר זאת.‬ ‫-מה קורה?‬
‫אני צריכה שתשמע את הסיפור הזה.‬
‫ואל תשפוט אותי עד שאסיים.‬
‫הייתה בחורה שהתאהבה‬ ‫עד מעל הראש בבחור המושלם.‬
‫הוא פשוט נועד לגדולות.‬
‫הם התחתנו צעירים מדי.‬ ‫הוא טיפס מהר בסולם הדרגות.‬
‫הסנטור הצעיר ביותר בניו יורק.‬
‫הוא אפילו סידר לחבר הכי טוב של אשתו עבודה.‬
‫לכתוב קוד מטעם משרד ההגנה.‬
‫יחד, הם יצרו משהו…‬
‫מדהים.‬
‫מערכת הגנה גלובלית שמבוססת בחלל.‬
‫הם העבירו את מצבור הנשק הגרעיני‬ ‫בבטחה מכדור הארץ‬
‫לתחנת החלל.‬
‫- דפקון 2 -‬
‫ואז החבר הכי טוב שלה,‬
‫החבר המתוק שלה,‬
‫שהיא הייתה יכולה‬ ‫להיות מאושרת איתו בחיים אחרים…‬
‫החבר שלה מת.‬
‫היה לו לב חלש.‬
‫ביום הולדתו ה־33, הוא מת.‬
‫וחמש שנים מאוחר יותר,‬
‫בעלה הפך להיות נשיא ארה"ב.‬
‫והעולם הלך לעזאזל.‬
‫שעון יום הדין הגיע לחצות‬ ‫והוא הפעיל את מחסן הנשק.‬
‫הוא רוצה להטיל פצצה כדי לעצור את הפצצות.‬
‫זה מה שהוא אמר והיא עצרה אותו.‬
‫היא התחננה בפניו שלא יעשה את זה, והוא…‬
‫הוא הקשיב לה.‬
‫הוא היסס.‬
‫והטילים שוגרו בכל מקרה.‬
‫והם התפנו לתחנת החלל מסביב לכדור הארץ.‬
‫ואז הוא לחץ על הכפתורים.‬
‫אבל זה מאוחר מדי.‬
‫הטילים שלו שוגרו כלפי מטה‬ ‫ושלהם שוגרו למעלה,‬
‫והעולם נשרף לאפר.‬
‫והם מחכים.‬
‫נותרו רק קומץ אנשים בתחנת החלל.‬
‫האוויר אוזל. האוכל אוזל.‬
‫והעולם שמתחתיהם מת.‬
‫והוא יוצא מדעתו.‬
‫בעלה יוצא מדעתו.‬
‫הוא נעשה שגעוני ואלים.‬
‫הוא השתגע ממה שהוא עשה.‬
‫ואז הם הגיעו.‬
‫- השמדה ברמת הכחדה -‬
‫אורות בוהקים כמו כוכבים.‬
‫גדלים וגדלים, מסתובבים סביב תחנת החלל.‬
‫מציצים דרך החלונות.‬
‫ואז הם נכנסו.‬
‫הם מלאכים?‬
‫האורות הלבנים. הם מלאכים?‬
‫סנדרה חושבת כמו סנדרה.‬
‫הם לא, אני קורא להם…‬
‫המאירים.‬ ‫-המאירים.‬
‫יצורים מגלקסיה רחוקה מאוד.‬
‫והם צפו בנו.‬
‫הם יכולים לשלוח אותנו בחזרה,‬ ‫הם אמרו, לנקודה בציר הזמן שלנו.‬
‫הזדמנות לשנות משהו.‬
‫הזדמנות לשנות הכול.‬
‫לוק…‬
‫אני בקי…‬
‫מהעתיד.‬
‫ופרדריק…‬
‫על מי אתה מדבר?‬
‫פרדריק.‬
‫…הוא ריי, בעלי, וגם הוא פה.‬
‫אם את בקי והבחור הזה הוא ריי…‬
‫אז מי הוא וינסנט?‬
‫מותק, זה אתה.‬
‫הוא לקח את השם וינסנט בגס,‬ ‫כי הוא ידע שאתה מעריץ אותו,‬
‫אתה בוטח בו.‬
‫הוא ידע גם, וזה חשוב יותר, שלא היה לך מושג‬
‫איך וינסנט בגס האמיתי נראה.‬
‫חשבתי שאמרת שמתי‬ ‫ביום הולדתי ה־33, הרבה לפני המלחמה.‬
‫זה נכון.‬ ‫-כן.‬
‫אז איך הגעתי לכאן?‬
‫אני לא יודעת בדיוק.‬
‫לא סיפרת לי הכול,‬ ‫אבל גם אותך שולחים בחזרה.‬
‫התעוררת פה על החוף והם אמרו לך‬
‫שיש לך מטרה, ללמד את עצמך.‬
‫משהו לגבי המשחק, הקוד.‬
‫חזרת לכאן כדי לעצור את המלחמה.‬
‫ומה עם ריי?‬
‫אני חייבת להרוג אותו.‬
‫אני חייב לומר,‬ ‫אני קצת מופתע לראות אותך כאן.‬
‫לא היית שם אפילו.‬
‫אתה נהרגת, בנאדם, לפני שכל העסק התרחש.‬
‫כן, הם החזירו אותי בכל מקרה.‬
‫כן, אבל למה?‬
‫אני מתכוון, איתנו, זה היה פשוט…‬ ‫הם אמרו לנו שאנחנו יכולים לחזור.‬
‫הזדמנות להציל את האנושות.‬
‫נוכל לחזור ולשנות…‬
‫משהו, אני לא יודע מה.‬
‫באת לחפש את בקי, למה?‬
‫היא משחקת בי.‬
‫ואני יכול לראות אותה בזיכרונות שלי,‬ ‫בזיכרונות החדשים האלה.‬
‫אני חושב שהיא מנסה להרוג אותי.‬
‫היא חושבת שאם היא תהרוג אותי,‬ ‫היא תמנע הכול.‬
‫כאילו שזאת אשמתי.‬
‫זאת הייתה אשמתה, אתה יודע.‬
‫אם היא תמות, אולי כל זה לא יקרה בכלל.‬
‫אני לא אגיד לך איפה היא.‬
‫אני לא.‬
‫תמיד היית דלוק עליה. תמיד ידעתי את זה.‬
‫שיט, הייתי צריך פשוט‬ ‫לתת לך להיות איתה, לוק.‬
‫ואני הייתי עושה את זה כמו שצריך.‬
‫הייתי מנצח.‬
‫זה לא נכון.‬
‫ככה לא מנצחים במשחק.‬
‫זה לא משחק, לוק.‬
‫אני יודע, ריי.‬
‫תגיד לי איפה היא, מייד!‬
‫איך הם נראו…‬
‫כשהם פנו אליך?‬
‫בהתחלה חשבתי שהם חייזרים.‬ ‫הם מוכרחים להיות.‬
‫או יצורים טלקינטיים מתקדמים ביותר.‬
‫הייתי שם, על האדמה, גססתי.‬
‫הלב שלי לא פעם.‬
‫והאור הגיע,‬
‫והם אמרו לי שיש לי הזדמנות אחת,‬
‫הזדמנות אחת לחזור…‬
‫אז חזרת לכאן כדי לנסות להתחיל עם הבחורה?‬
‫חזרתי הנה כדי לתכנן.‬
‫חזרתי לפה כדי לקודד.‬
‫את המשחק?‬
‫מה הטעם?‬
‫זה עבד לא רע. עצוב להגיד.‬
‫לא את המשחק. לתכנת אותו. כלומר, אותי.‬
‫אני חושב שזה היה עובד.‬
‫לא תגיד לי, נכון?‬
‫תעשה מה שאתה צריך לעשות.‬
‫בסדר.‬
‫אז לוק מת בפעם השנייה בחייו,‬
‫אבל הוא לא פוחד,‬ ‫כי הוא הרגיש את זה במשך כל הזמן.‬
‫הוא הרגיש את הרעיון גדל במוחו.‬
‫זה העניין כשמגיעים מהעתיד.‬
‫אתה לא צריך לתהות אם אתה משנה את העבר.‬
‫- הפעל מערכות נשק‬ ‫כמה? -‬
‫אם תשנה אותו, אתה תדע.‬
‫- כל הכבוד!‬ ‫המשחק נגמר -‬
‫כי גם אתה תשתנה.‬
‫- וידאו -‬
‫אך למרות הבטחותיו, בקי מסרבת להאמין‬
‫שלוק יכול למנוע את סופו של העולם‬ ‫בכך שפשוט לא יכתוב את הקוד.‬
‫הדרך היחידה לנצח היא לא לשחק,‬ ‫אז אני לא אכתוב את הקוד…‬
‫כי בראש שלה,‬
‫יש רק דרך אחת לשנות את העתיד.‬
‫לשנות את הכול.‬
‫עזוב אותי בשקט.‬
‫להרוג את ריי.‬
‫צא החוצה.‬
‫בקי, אל תעשי את זה.‬ ‫-צא החוצה.‬
‫בקי, בבקשה!‬ ‫-צא החוצה!‬
‫זהירות!‬
‫בקי?‬
‫בקי. היי. תסתכלי עליי.‬ ‫-לוק.‬
‫היי.‬ ‫-מה עשית?‬
‫אתה…‬
‫לוק הלך לדרכו.‬
‫הוא לא כתב את הקוד,‬ ‫הוא מעולם לא יצא מחוץ למשחקים שלו.‬
‫אם קץ העולם יגיע, זה לא יקרה בגללו.‬
‫עכשיו הוא היה זהיר.‬
‫הוא נזהר עם העתיד ונזהר עם הלב שלו.‬
‫ריי עדיין נבחר לנשיאות,‬
‫אבל הוא השתנה לאחר מה שקרה באותו הלילה.‬
‫הוא היה חכם יותר.‬
‫הוא ידע כיצד המוות נראה.‬
‫לוק, הוא חי חיים טובים.‬ ‫הוא חי כל רגע ורגע.‬
‫והוא הבין עוד משהו.‬
‫לא משנה מה היו האורות האלה,‬ ‫לא משנה מה היו היצורים האלה,‬
‫סביר להניח שהם לא היו חייזרים.‬
‫לא, הם הרגישו אנושיים מדי.‬
‫מלאכים, הוא החליט.‬
‫המאירים, או איך שבקי קראה להם,‬ ‫הם היו מלאכים.‬
‫ואולי זו המהות של מלאכים.‬
‫אולי מלאכים הם הזדמנות שנייה.‬
‫שנים לאחר מכן, הוא חזר לחוף.‬
‫יום רביעי רגיל. לא משהו מיוחד.‬
‫אלא שזה היה יום לאחר יום הולדתו ה־33.‬
‫יום לאחר מותו, לדברי קארה.‬
‫אבל הלב שלו לא הפסיק לפעום.‬
‫אין אורות בשמים. לא, לוק היה בחיים.‬
‫הוא לא ידע אם ישאר בחיים‬ ‫עוד יום או עוד שנה,‬
‫אבל, לעזאזל, האם מישהו מאיתנו יודע?‬
‫וואו.‬
‫תיזהר, ג'יימס קמרון.‬
‫חבר'ה,‬
‫היא תכעס כל כך.‬
‫שבועות על גבי שבועות של פורנו מלאכים,‬
‫והיא פספסה את סיפור המלאכים היחיד שעבד.‬
‫מה את עושה?‬
‫עופי מפה!‬
‫אני אעזור.‬ ‫-אמרתי, עופי מפה!‬
‫אולי תשתקי ותיתני לי לעזור לך?‬
‫הרטבתי במיטה לעזאזל.‬
‫בואי נכניס אותך לאמבטיה ואני אטפל בסדינים.‬
‫הרגתי את הוריי.‬
‫בואי נתחיל עם האמבטיה.‬
‫ואז הסדינים, ואז נוכל לדבר על ההורים שלך.‬
‫למה סיימת את זה ככה?‬
‫איך?‬
‫בקי הורגת את עצמה.‬
‫לוק לא זוכה בנערה.‬
‫נכון, כן, טוב.‬
‫כותבים על סמך ניסיון.‬
‫לא אהבתי את זה.‬
‫זה הרגיש לי קצת חלול בגלל זה.‬
‫רציתי שהם יהיו ביחד.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-לילה.‬
‫להתראות, אמש.‬
‫הציעו לי את ההזדמנות הזו.‬
‫בית ספר אמריקאי גדול לבלט.‬
‫הם תכננו להביא אותי עד לארה"ב.‬
‫והם באו איתי.‬
‫הם ויתרו על כל החיים שלהם‬ ‫רק כדי לתת לי הזדמנות.‬
‫אני לא יודעת למה רציתי כל כך לדפוק את זה.‬
‫אני…‬
‫השתגעתי.‬
‫בפעם היחידה שהם שמו לב שחמקתי החוצה…‬
‫בפעם היחידה…‬
‫שהם הבחינו.‬
‫הם יצאו לחפש אותי.‬
‫המשטרה טוענת שהם נסעו במשך שעות,‬
‫והם החליקו על קרח שחור…‬
‫והם…‬
‫היי.‬
‫והייתה הלוויה.‬
‫והשאר…‬
‫ו… רט…‬
‫החבר הכי טוב שלי, רט, הוא…‬
‫טוב, אני מניחה‬ ‫שהוא כבר לא החבר הכי טוב שלי.‬
‫אחרי שהם מתו, התחלתי להשתמש בהרואין,‬
‫והוא ניסה להכניס אותי לכמה מכוני גמילה.‬
‫הוא קנה לי את זה.‬
‫ואני זרקתי לו את זה על הראש כשהוא אמר לי‬
‫שאני אמות אם לא אגמל מהסמים.‬
‫והרגל של זה נשברה, ורט הסתלק.‬
‫חודשיים אחר כך, אובחנתי.‬
‫באותה…‬
‫רגל ארורה.‬
‫אני חושבת שאני יודעת מה זה היה.‬
‫מה?‬
‫מה שראיתי כשהתעוררתי…‬
‫הצל.‬
‫הדבר היחיד שזה יכול להיות במקום כזה.‬
‫מתגנב.‬
‫החשכה מתגנבת. הכלום.‬
‫מגיעה אלייך כשמגיע זמנך.‬
‫משחקת איתך עד שמגיע הזמן.‬
‫אני…‬
‫אני לא רוצה למות.‬
‫אני לא רוצה למות!‬ ‫אילונקה. אני לא רוצה למות.‬
‫תרגום כתוביות: רועי שרון‬