EN NETFLIX-SERIE
Ilonka?
Undskyld. Jeg ved ikke…
Nej, jeg er okay.
Hvad fanden er det her for et sted?
I har ikke rigtig svaret mig.
Hvad lavede I hernede sammen?
Skal jeg ringe til Katherine? Bare for at…
Åh gud.
Hold da op.
-Nord, syd, øst, vest. -Måske ikke lige nu.
Nord.
Du går ud af elevatoren.
Du står i et mørkt rum uden synlige udgange
bortset fra den, du lige kom fra.
Undersøg rummet.
Der er et maleri på gulvet.
Undersøg maleriet.
Malede vægge og malet gulv.
Kig op.
Vent med frygtresponsen længe nok,
til at forstå, hvor svært det må have været at male.
Nogen har sovet hernede.
Eller nærmere boede hernede.
Det minder mig om mit værelse derhjemme.
Hvad fanden?
Det var et mødested.
Venner.
-Hvad fanden? -Det er løgn.
Det er…
Det er en fortegnelse over The Midnight Club.
Navne og år. De er alle…
De er alle medlemmer.
Og se her.
"Dette er til minde om The Midnight Club, der blev grundlagt 5. januar 1969 af…"
-Det er løgn. -Det er løgn.
The Midnight Club blev grundlagt af Julia Jayne.
"For dem før og dem efter, for os nu og dem hinsides.
Set eller uset, her, men ikke her."
Rygterne om den hemmelige kælder var vist sande.
Men meget af det her er ældre end fra 1960'erne.
Jeg tror heller ikke, de malede væggene eller ødelagde elevatoren.
Jeg tror, de fandt stedet ligesom os.
De mødtes her.
Gad vide, hvorfor de stoppede.
Vi må væk.
Hvad?
Det er…
Kultister. Skønt.
Hold op med at snakke.
Jeg er færdig.
Hun har ret.
Sådan et sted bør man ikke forstyrre.
Enig.
Udgangen.
Skift bukser.
Jeg bliver.
Hul i det. Også jeg.
I burde tage med os.
Bare gå.
I begyndelsen var der otte medlemmer, ligesom…
Ligesom os.
Det er Julia, der tager referat.
Der er et par detaljer.
Det må være deres fortællinger.
"Ubudne gæster, Troldbunden, Starlight-krystallen."
De andre sider er…
Hvad?
Jeg fornemmer lidt træthed i dag.
Vil nogen fortælle, hvad de lavede i går?
Hvis folk ikke har lyst her til morgen,
er møderne ikke obligatoriske.
Der er noget, jeg gerne vil dele.
Sandra, ja.
Jeg tror, at vi alle…
Vi sørger stadig over Tristan.
Hver gang nogen her går bort, er det en påmindelse om den tid, jeg har tilbage.
Jeg tror, vi er…
eller mange af os ved ikke, hvordan vi skal håndtere det.
Og måske tyr vi til ting, der ikke er gode for os,
hvis vi ikke passer på,
stikker næsen i ting, der bør lades være.
-Sig noget mere om det. -Eller måske ikke.
Før vi leder efter, hvad end vi leder efter for at klare os,
hvad så med at prøve noget andet?
Hvad hvis vi tog det gode til os?
Jeg vil gerne vise jer min kirke.
Kirke?
Ikke en gudstjeneste som sådan. Der er bibelstudier
eller sociale arrangementer.
De har som regel rigtig god musik…
Ikke i dag, Sandra.
Jeg tror bare, at lidt fællesskab og et par bønner
ville gøre os godt.
For Tristans skyld.
For Tristans skyld?
Ja.
Vi har alle øjeblikke, hvor vi føler os tomme indeni.
Og hvis vi ikke lukker Gud ind i de tomme rum,
levner vi plads til alt muligt andet,
mørke kræfter, hvis vi ikke passer på, så vi må…
Det må vi hellere lade være med. Vi må afvise det.
Vi er nødt til…
…kun at fokusere på det gode, benægte det dårlige.
Hvem afgør, hvad der er godt og skidt?
-Det gør Gud. -Virkelig?
Fortæller han dig bare, hvad der er godt og skidt?
-Ja. -Pis med dig.
Nu har I chancen for at minde alle om,
at det er okay at lufte sine følelser, men husk at bevare respekten.
Respekt?
Beklager, men hvis du vil have respekt, må du give den først.
Jeg kan ikke se, hvordan jeg er respektløs.
Anya sagde det bedst. Verden er ikke sort og hvid.
Det er bare ikke så enkelt som, rigtigt, forkert, godt, skidt.
Jeg ville ikke være respektløs. Jeg deler bare min tro.
Din tro kostede mig mit fællesskab.
Din tro ødelægger familier.
De slog hånden af mig.
Min mor vil ikke tale med mig mere på grund af hendes tro.
Din tro, Sandra, din Gud sagde, at jeg er en vederstyggelighed.
"Gå i kirke." Jeg voksede op med kirken og de…
En af os døde i går.
Og det er ikke…
…en mulighed for at rekruttere.
Din tro er ret tydelig. Rend mig, ikke?
Nej. Fanden tage dig, og din Gud.
Fanden tage enhver gud, hvis han har det sådan.
Med al respekt.
-Spence… -Op i røven med det her.
Hvad er chancen for det?
Ilonka, ikke?
Det er svært at glemme.
Først var du nede ved kilden,
og i dag er du kun et stenkast fra brombærbedet.
Du kommer omkring.
Brombærbedet?
Der er brombær i hele skoven.
Men lige derovre er der et stort bed.
Spis ikke bærrene fra hoften og ned, vel?
Nemlig.
Jeg har båret rundt på det her i tilfælde af, at jeg stødte på dig igen.
Jeg elsker dem. "Good humor."
Så du har hørt om os?
Good Humor Wellness. Ja.
-Det er mit firma. -Jeg har de her.
Jeg har et par stykker af dem.
Good Humor naturopatisk hudpleje.
Skoven er fyldt med brombær, citronmelisse, lavendel,
kulsukker, røllike, burre, mælkebøtte.
Meget af det, jeg bruger.
Vi er en mindre virksomhed.
Vi sælger hovedsageligt stressreducerende kosttilskud til firmaudflugter, men…
Jeg tror, vi gør en forskel.
Jeg elsker det.
Hvis du er interesseret i naturopatiske behandlinger…
Det er jeg.
Det er jeg virkelig.
Så kommer jeg med mere.
Hvad laver du herude?
Jeg ser på udskæringerne.
Der er tre mere herude.
Hvad tænker du om dem?
For at være ærlig…
…tror jeg, de er lavet af en gruppe, der plejede at bo her,
for længe siden.
Har du hørt om Paragon?
Det var en wellnessgruppe,
med lidt kultting iblandet, tror jeg.
Jeg ved ikke så meget om kulter.
Men jeg ved noget om te. Giv mig den blok.
Her er mit nummer.
Ring, når du, eller andre fra Brightcliffe, har brug for noget.
Og hør her…
tag ikke deres ord for gode varer.
Jeg ved, gamle Stanton er en god læge,
men de kan se bort fra, hvor helende naturen kan være.
Jeg hører, I har et stort bibliotek deroppe.
Et af de største i området.
-Er det rigtigt? -Ja.
Gør dig selv en tjeneste og læs.
Du ved vel, hvordan decimalsystemet virker,
en kvik pige som dig.
Sektion 600 er Medicin, Sektion 615 er Terapi,
og 619 er eksperimentel medicin,
Hvis ikke hun har fjernet dem.
Ved Stanton det?
At du stjæler hendes brombær.
Nej, det er ikke hendes jord.
Det er min.
Brightcliffes grund er derovre.
Den er lige derovre.
Jeg så dig på skærmene.
Jeg tænkte, du var faret vild.
Undskyld.
Det er okay.
Du er velkommen her til hver en tid.
Hav en god dag, kloge pige.
Tak, fordi du gør det.
Jeg spurgte Anya, men hun grinede bare af mig.
Det lyder logisk.
Kig op.
Jeg har brugt hele eftermiddagen på at få en blodtransfusion.
Synes du, jeg er skør?
For at tage med?
Jeg er jaloux.
Jeg var ikke med til mit.
Jeg ville ønske, jeg havde.
Jeg gik også glip af mit.
Det er ikke mit. Det er Katherines. Hun taler ikke om andet.
Afdansningsballet føles som flere år siden.
Du dukker op med en krop fuld af frisk blod
og en lomme med ansigtsmasker.
Hvad gestus angår, vinder du.
Luk øjnene.
Og du, min ven, er færdig.
Hvad synes du?
Jeg ligner et skelet, der er faldet ned i en spand maling.
Det er en klar forbedring.
Tak.
Kom ind.
Hej. Hej med jer.
Undskyld, jeg…
Hvad afbryder jeg?
Afdansningsbal.
Hvor herligt.
-Jeg ledte efter Spence. -Jeg har ikke set ham længe.
Når du ser ham, så sig til ham…
Sig, at det, han sagde, ikke var i orden.
Jeg ved ikke. Han er ret sur.
-Er han sur? Hvorfor er han sur? -Måske skulle du spørge ham?
-Gruppeterapien gik ikke så godt. -Han er sur.
Ham.
Gruppeterapien gik ikke godt, fordi hun holdt os oppe hele natten
for at trænge ind på et sted, hvor vi ikke burde være.
-Rolig nu. -Så jeg var den eneste
med nok energi til at tale.
Jeg var så fræk at sige: "Kirken er god."
Han eksploderede som en håndgranat, og han er vred på mig.
Jeg er ikke problemet. Og jeg er ikke bare sort og hvid.
Det sagde jeg heller ikke.
Men nogle ting er sorte og hvide,
tag ikke en gruppe immun-kompromitterede børn ned
i en kælder fyldt med bakterier og skimmel
og alt muligt andet, og, nå ja, hvor vi alligevel ikke måtte være.
Det er ret ligetil.
Hvem er du sur på, Sandra?
-For det er ikke mig. -Og hvorfor er det en fornærmelse?
Hvad er der galt med sort og hvidt?
Jeg mener,
mine yndlingsfilm er de gamle detektivfilm,
som er i sort-hvid.
Jeg er nok lidt gammeldags,
men jeg er ikke, som Anya sagde,
eller hvad Spence sagde, det er ikke mig.
Det er virkelig…
Det er noget møg, at de bliver ved med at sige det.
Okay.
Jeg har forstået.
Hvad var det?
Det ved jeg ikke.
Jeg er mest stolt af, at hun sagde "møg".
Åh gud.
Du ser så flot ud.
Vær hjemme før midnat.
Gem plads til Helligånden.
Inviter Helligånden med.
Vi ses senere.
Det håber jeg ikke.
Det er afdansningsballet.
Du burde stå i lort til…
…halsudskæringen.
-Jeg håber, han morer sig. -Det gør han ikke.
Slet ikke.
Han har meldt sig til tusind småsnakke
og timevis med at hænge og græde på trappen.
De kårer ham nok til ballets konge af medlidenhed.
Jeg forstår ikke, hvorfor det hedder halsudskæring.
Af alle de involverede områder,
halsen er ikke engang i top fem.
Ro på. Tænk ikke for meget over det.
Er du okay?
Ja.
Det er bare…
Makeuppen fik mig til at tænke på
alle de ting, det tager fra os.
Før det tager alt, mener jeg.
Og at det kræver en indsats at ligne os selv.
Eller hvordan vi ser os selv.
Du gjorde det godt, og han ser godt ud.
Jeg tror, han får det sjovt.
-Uanset hvad Spence siger. -Ja, det har du nok ret i.
Jeg ved ikke.
Ved du, hvad jeg savner?
Mit hår.
Jeg savner det meget.
Undskyld, jeg kommer så sent.
Den kliniske koordinator kom på besøg.
Den højre arm har de gode blodårer, ikke?
Okay.
Venstre arm så.
Nå, men hun grillede mig i OSHA-standarder.
Det tog en evighed at forklare.
Tænk ikke på det.
Jeg så din far på vej herop i går.
Jeg har savnet ham de sidste par gange.
-Han er en rar fyr. -Tak.
Det kommer ikke mig ved,
og du kan bede mig holde kæft, hvis jeg går over stregen, men…
…selv rare mennesker kan tage fejl.
-Undskyld mig? -Mine forældre er søde.
Da jeg sprang ud, flippede de ud.
Min far var ved at sprænge et blodkar.
Min mor var lidt bedre.
Hvis jeg viser dig noget, lover du så ikke at gøre et stort nummer ud af det?
Ja, naturligvis.
Hvad så?
-Okay, så medicinen… -Virker ikke mere.
De udvikler bedre antiretroviral medicin,
længerevarende cocktails, der kan følge med det her.
-Hvor længe? -Jeg ved det ikke.
-Et år, måske to. -Hold da kæft.
Jeg har kendt folk i værre tilstand, der holdt meget længere end dig.
Det skal nok gå.
Spence?
Hallo?
Hallo.
Spence, hør.
Der er nogen på opvågningsstuen.
-Hvad? -Der er nogen, og døren er låst.
-De rum er aldrig aflåst. -Den er låst.
Okay.
Den var låst.
Det var den altså.
Jeg kommer ud om lidt.
Brug toilettet på gangen.
Hård nat?
Jeg har prøvet bedre.
Får du ikke noget mod kvalme?
Jo, men bivirkningerne inkluderer kvalme.
Jeg har nogle fine morfinpiller, hvis du…
Fine morfinpiller.
Tænk, at det tog så lang tid, før jeg kom på det.
Jeg har noget morfin, hvis du vil have.
Ellers tak.
-Du ser godt ud. -Jeg klarer mig.
Du bør passe på, Anya.
Det ved jeg.
Så gode ordspil kan tiltrække uønsket opmærksomhed.
Lorne Michaels vil jagte mig.
De uddeler piller hver dag med stor specifikation.
At tage mere eller mindre er ikke sikkert.
Tak, men hvis jeg ville have en nedtur, havde jeg stjålet…
Pis. Morfin giver nedtur. Vitsen er ødelagt.
Sådan.
-Pis. -Hvad fanden, Anya?
Hvad er det for en smart skjorte?
Vores frygtløse kriger tog til afdansningsbal.
Hvordan gik det?
-Jeg var meget modig. -Du var så modig.
-Ja, meget modig. -Meget, meget modig.
-Du er så modig. -Så modig.
Det sagde alle.
Fortalte nogen, at deres bedstemor døde af kræft?
Det er altid et stort tak.
Jeg blev sammenlignet med et par bedsteforældre,
en onkel og en hund.
Og så blev jeg kåret til ballets konge.
Er du okay, kammerat?
Jeg har det fint.
For dem før,
for dem efter,
for os nu,
og dem hinsides.
-For dem før, -For dem før,
-for dem efter, -for dem efter,
-for os nu, -for os nu,
-og dem hinsides. -og dem hinsides.
Set eller uset, her, men ikke her.
-Set eller uset, her, men ikke her. -Set eller uset, her, men ikke her.
Jeg har en.
Andre, der kan undvære engleporno, i aften?
Det er ikke det. Det er noget andet.
Det er en detektivhistorie.
Gammeldags med mord og forræderi.
Måske endda et spøgelse.
Den hedder,
"Giv mig et kys."
Er det okay, Spence?
Gør som du vil.
Det begynder en stormfuld aften.
Lørdag den 11. april.
To døde, en forsvundet og en i kassen.
En bådtur, der gik galt.
En nedbrændt hytte og forkullede rester.
Det regner med katte, hunde og resten af dyrehandlen.
Som om Gud havde hidkaldt stormen for at vaske blodet væk.
Alice Palmer?
Kriminalbetjent Fisher.
L. FISHER KRIMINALBETJENT
Vil du have noget, før vi begynder?
-Vand? En sodavand? -Nej tak.
Sær vane. En nervøs en?
En sund en. Min far lærte mig det. Du kender ham selvfølgelig.
Er det dine venner?
Eller rettere,
var de dine venner?
To er døde, en er forsvundet, og du er her hos mig, ikke?
Hvor skal jeg begynde?
Vi begynder normalt med "på selve dagen", hvis det hjælper.
Det begyndte fredag morgen i klasseværelset.
Det var en helt almindelig dag.
Sharon var der, min barndomsven.
Kirk Donner,
min ekskæreste.
Patty,
overklassedronningen.
Og fyren, hendes blik skinner igennem, Jake Retton.
Min bedste ven.
Det hele begyndte med Jakes dagbog.
Hvad skrev han om?
Noget, han og Kirk havde gjort,
i al hemmelighed.
Hvad fanden har du gang i?
For jeg er ret sikker på, at du ikke gør det, du tror, du gør.
Især efter i morges.
Spence, jeg har en god grund.
Din bedste ven og din eks, det må gøre nas.
Det svier lidt. Jeg var ikke nok for ham.
Jeg ville aldrig være det, han havde brug for,
så det gør lidt ondt, ikke?
Men jeg kan se, at nogen tager det personligt.
Nå, men den notesbog satte ild til lunten.
Den tarvelige sandhed.
En dagbog, der kunne vælte Kirk som konge af Gridiron efter ti år.
En landmine i blåt blæk, der venter på at skabe røre.
Jake Retton til vicerektors kontor.
Så du skoleavisen i morges, hr. Retton?
-Jeg skimmede den. -Der er en klumme om det nye center,
en anmeldelse af musicalen og så det her.
"Doping på banen, de ulovlige stoffer, der driver vores atleter" af Jake Retton.
-Hvorfor publicerede du den. -Det gjorde jeg ikke.
Jeg skrev den, redaktøren publicerede den.
-Du sneg den ind. Benægt det ikke. -Lad mig slippe med en advarsel.
-Eller suspendere dig? -Måske skriver jeg om en vicerektor
med en marionetsnor i stedet for rygrad.
Hellere en marionetsnor end et mål.
For hvor fodbolduniformerne har numre, har du en skydeskive.
Træk historien tilbage, eller aflever din notesblok, og du er fyret.
VICEREKTOR
For fanden, Retton, kan du ikke genkende en ven, når du ser en?
Vis mig en ven, så siger jeg til.
Smart, ikke?
Vicerektor havde kun halvt ret.
Jake havde en skydeskive på ryggen.
Men det havde ikke hjulpet at trække historien tilbage.
Kniven havde allerede ramt plet.
Begravet til skæftet mellem min bedste vens skulderblade.
Han vidste det bare ikke.
Flettede fingre og vores læber mødtes. Der er dem, vi ser og dem, vi er.
Jeg kendte dig ikke, Kirk, før i dag.
Næste gang vi går forbi hinanden med et tavst nik,
det halve smil, nogle ville nok se et glad "hallo".
Vi ved, det er mere.
Ikke en hilsen, men en smerte, et delt blik,
hurtigt omdirigeret til en stirren, hvilket kan betyde,
giv mig et kys.
Kom nu. I bør ikke læse det. Det er privat.
Uanset hvor perverst og utrolig detaljeret det er.
Så cheerleaderen offentliggjorde det.
Det mente Jake,
men journalister får fjender, som musikalske vidunderbørn får beundrere.
-Jake var ingen undtagelse. -Det lyder som en farlig ven.
Måske. Men Jake var det værd.
Hvordan tog han det?
Slemt.
Han var blevet forurettet og ydmyget, og han var vred.
Fordi han ikke blev angrebet for noget, han havde gjort.
Men angrebet for noget, han var.
-Jeg har prøvet… -Eftersigende
tager han hjem til Sharon,
og han talte kun lidt, men han sagde frygteligt meget.
De fleste af ordene var hævn.
Patty og Kirk. Patty hængte sedlen op. Kirk benægter det.
Den er også perfekt. Dødbringende slag. Begge to.
Men så fik han en idé.
Hvis de ville dræbe hans rygte, hvis de ønskede ham død,
skulle han måske give dem det.
Lad os gøre det færdigt.
Eller lade, som om han havde.
Lad os få dem til at dræbe mig.
Jeg stod for baggrunden, selvom jeg ikke vidste det endnu.
Min far var bortrejst, og jeg bestak kaptajnen
til at holde en af mine bådfester.
Alle er ens venner, når en pige har en yacht.
Planen var enkel. Jake skulle komme op at slås…
-Du er skamløs, Patty. -Også godt at se dig, Jake.
-Vil du have en Zima? -…sætte blus under Patty og Kirk
og skrue op, indtil nogen kogte over.
-Patty, han er tydeligvis… -Bland dig udenom, Kirk.
Det er det, du er bedst til, ikke? At vende det blinde øje til.
Det og gå ned på knæ.
Hvad fanden sagde du?
Undskyld, jeg hænger dig ud, men jeg startede det ikke.
Det gjorde hun.
-Tag det i dig igen. -Du hidser dig virkelig op.
Klar til anden omgang?
Jake ryger over bord og kommer ikke op.
Holder lav profil hele weekenden, mens Patty og Kirk vrider sig
i den tro, at de har dræbt ham.
Så kommer Jake i skole mandag morgen.
Det er faktisk ret ondsindet.
Hvem vidste, du havde det i dig, Sandra?
Ondsindet, ja.
Hvornår begyndte det at gå galt?
Det startede fint.
Sharon skulle bare gemme sit dykkerudstyr, som Jake kunne tage,
da han røg i vandet.
Så tog han over til Sharons forældres hytte for at vente.
Hvor hun havde gemt en nøgle.
Eftersøgningen fortsætter efter tragedien,
hvor den lokale studerende, Jake Retton, formentlig druknede,
efter han faldt over bord.
Tag den, røvhuller.
Tragedien blev forværret få minutter senere af Kirk Donners druknedød.
Han druknede, efter han sprang i vandet efter sin ven.
Han sprang i efter ham.
Men da han ikke kom op, gjorde jeg det eneste, jeg kunne komme i tanke om.
Jeg…
Jeg sprang også i, men…
Jeg kunne ikke finde ham.
Og så kom liget op til overfladen, og det var…
Det var det værste, jeg har set.
Kirk!
Kirk var død.
Sharon var utrøstelig.
Hun havde altid elsket Kirk.
Jeg tror, hun tænkte,
hun måske kunne samle stumperne op efter dette rod.
Men nu flød stumperne rundt i bugten,
og hendes drømmefremtid var væk.
Og så afslørede hun alt.
Hun fortalte mig, hvordan Jake havde simuleret det,
hvordan hun hjalp ham,
og at ingen skulle komme til skade.
Jeg går ud fra, at Sharon tog hen til sine forældres hytte som aftalt.
Men hun ville dræbe Jake, ikke hjælpe ham.
Dræbe Jake for det, der skete med Kirk.
Og hvis hun er forsvundet, må hun have startet branden
for at ødelægge beviserne.
Jeg må indrømme, at det giver mening.
Det er en trist historie.
Du har vist mistet tre venner i dag.
To i lighuset. En på flugt.
-Må jeg gå? -Du kan frit gå.
-Intet af det her er… -Obligatorisk.
Det ved jeg.
Der var intet venligt ved det.
Gid jeg aldrig var kommet.
Hej min pige.
Er du overrasket over at se mig?
Du troede, jeg var druknet, skudt eller brændt levende,
men rygterne om min død er overdrevne.
-Jake, jeg er så glad for, du er okay. -Godt forsøg.
Det har vi kendt hinanden for længe til.
Hvordan vidste du det?
Jeg har våbnet. Jeg spørger.
Sjovt, det er dit første spørgsmål
og ikke, hvordan jeg flygtede fra det inferno, du startede.
-Du har vel svaret på dig. -Skarp som altid.
Du vil sige hvad som helst for at slippe fri.
Du binder mig op. Vi er der bare ikke endnu.
Jeg blev forskrækket, da du kiggede gennem vinduet på politistationen.
Jeg har mere til dig.
Jeg fortæller, hvad jeg ved, når du udfylder hullerne.
-Gør jeg? -Det må du hellere.
-Jeg var i hytten… -Jeg kunne ikke finde ham.
Sharon kom for at fortælle, hvad der var sket med Kirk.
Han er død, Jake.
Jeg ved ikke, hvad der skete.
Han sprang i vandet, og Alice sprang i efter ham, og han…
Vi må gå til bekendelse. Fortælle alle, at du er okay.
Men jeg ved ikke, hvordan man går tilbage. Tror du, vi kan?
Lægge voksen tilbage i dåsen efter vi…
Det er måske aldrig for sent.
Jeg tror, at vi alle begår fejl, og til sidst…
Sharon?
Du skød hende og satte ild til hytten
og var klar til at skyde mig, hvis jeg flygtede, ikke?
Klar og parat. Jeg ventede næsten fem minutter.
Jeg så til Sharon.
Hun var død.
Men branden gav mig ikke tid til at sørge.
Jeg fyldte badekarret med vand og tog min iltflaske,
ventede så længe, jeg kunne, indtil jeg ikke kunne mere.
Og så tog jeg chancen med ilden.
Jeg gik gennem ild i går aftes, engel.
Men på tandkortene stod der, at liget var dit.
Jeg sneg mig ind på din fars tandlægeklinik og ombyttede journalerne.
Jeg tænkte, jeg kunne nå at opklare forbrydelsen.
Og her er vi så.
Der er kun en, Sharon ville have stolet nok på
at fortælle om vores plan, og det er dig.
Det er dig, engel.
Desuden…
fandt jeg den her ved træet, hvor skuddet kom fra.
Nervøs vane.
Nej. En skyldig en.
Uanset hvor mange gæster,
der dukkede op til bådfesterne i årenes løb,
har jeg kun haft to rigtige venner.
Sharon og dig.
Hvorfor gjorde du det?
Vil du vide, hvorfor jeg skød Sharon?
Hvorfor jeg satte ild til hytten?
Hvorfor jeg dræbte Kirk og kopierede din dagbog?
Du vidste ikke, det var mig, vel?
Jeg kunne sige, det var Kirk. Jeg vidste, du havde set ham i smug.
Kirk, min eks og min bedste ven.
-Det må gøre nas… -Så det er alt.
-Du var jaloux. -Det kan jeg godt sige.
Jeg sprang i vandet efter ham og slog ham bevidstløs.
Det med at være under vandet,
det er lige meget, om man er footballspiller eller ej.
Det vigtigste er, om man kan holde vejret.
Jeg dræbte ham af samme grund, som jeg lagde dagbogen ud,
for at skille jer ad.
Han ødelagde mig.
Gav mig noget.
Noget, jeg altid vil have.
Bind mig op, så skal du se.
Ingen numre.
På spejderære.
Det er lige det. Ingen ser nærmere efter.
Ikke på lille uanselige mig.
Makeuppen dækker det godt, men ikke perfekt.
Aldrig perfekt.
Vent.
Et forkølelsessår?
Oral herpes. Det er stort.
Virkelig. Det følger en hele livet. Det er en kønssygdom, Kevin.
Det ved jeg godt, bare…
Dræbte hun ham, fordi han gav hende herpes?
-Ja. -Ja.
Ja, det er min hemmelige skam.
Sådan er det med hemmeligheder.
Nysgerrighed mød katten!
For pokker, knægt. Se, hvad jeg har gjort.
Undskyld.
Jeg ville sende dig til din skaber, men jeg frankerede min egen kuvert.
Er det ikke vildt?
-Undskyld. -Nej, det er min sang.
Tekst og musik af Alice Palmer.
På grund af en grim sorg, jeg ikke kan huske længere.
Her på falderebet…
Undskyld.
Jeg gjorde det, fordi jeg er syg.
Jaloux, tror jeg.
Hvem ville ellers angribe kærligheden?
Sandheden er, flotte fyr,
at jeg er en engel på jagt efter vinger som alle andre i byen
Og vinger…
Vinger…
Glem det, Jake. Det er mordbyen.
Og hvis dette er, hvad drømme er skabt af,
så vil jeg vågne.
Undskyld, Jake.
Spred vingerne, mens han er forelsket,
som om der ingen dag er i morgen.
Og tilgiv en pige, okay? Hvis det ikke er til besvær.
Jeg tog vist sorgerne på forskud.
Det tror jeg…
Englenes By.
Måske er det alligevel mit stop.
Hold da kæft.
Undskyld, venner. Nu indser jeg, at…
Ja, der gik lidt for meget engleporno i den til sidst, ikke?
Jeg kan bare ikke lade være.
Det, jeg prøver at sige, er,
Spence, jeg er ked af, hvordan folk behandlede dig.
Det ville jeg aldrig gøre.
Ikke med vilje.
Men jeg kan godt være en idiot.
Og Gud ville aldrig behandle dig sådan.
Det ved jeg. Undskyld.
For mig og på vegne af…
På vegne af alle, der elsker Gud, for man kan ikke elske Gud og hade kærlighed.
Det kan man bare ikke. Så på deres vegne undskylder jeg.
Jeg er virkelig ked af det.
Må jeg klappe nu?
-Ja, du må klappe nu. -Okay.
Godnat med jer.
Godnat.
Stop.
-Jeg klarer det selv herfra. -Er du sikker?
Er du sikker på, du er okay?
Godnat, Spence.
Jeg ved bedre end at skændes.
Godnat, Anya.
Jeg er ked af det med ballet.
Også mig.
Du fortjener bedre end det.
Tak.
Det…
Ja, det gjorde lidt mere ondt, end jeg ville vise.
Kom nu.
Hvad?
Hold nu kæft.
Hvad?
Deweys decimalsystem.
Nej.
Det kan ikke passe.
Det burde det ikke være, men…
For en sikkerheds skyld.
Tror du?
Måske. Hvor fanden er den?
Sektion 292.
Hvor fanden er den?
To hundrede. Her, 200 er "Religion".
Tohundrede og tyve, "Bibelstudier", 230, "Kristendom".
Tohundrede og halvfems, "Andre religioner", 292…
Klassiske religioner. De gamle grækere.
Tohundrede og halvfems, 292, 13…
Allerede væk.
Jeg er her stadig.
Anya, vi fandt det. Du vil ikke tro…
Åh gud. Nej.
Tekster af: Elizabeth Gunthel Hansen