EN NETFLIX-SERIE
Vad menar du?
Att tapeten…
och möblerna var annorlunda?
Hela korridoren.
Allt var annorlunda.
Alla, typ,
alla målningar…
…alla möbler…
…inga glödlampor, bara ljus.
Som att resa tillbaka i tiden.
Och den här kvinnan…
Det är…
Det är galet.
Förlåt, sa du precis…
-…att jag är galen? -Nej.
Nej, inte du. Det är inte…
Det måste vara galet.
Eller hur? Medicinerna vi tar får oss att se saker.
Det är inte bara du. Det händer oss alla.
Har det hänt dig ofta, Kevin?
Får din Haldol dig att se skrämmande gamla damer också?
Glöm det.
Jag går och lägger mig.
BASERAT PÅ CHRISTOPHER PIKES VERK
Herregud.
Du vaknar väl inte alltid så där?
Om du var en väckarklocka skulle jag snooza dig.
De gav mig galna drömmar.
Nej, inte drömmar.
Kan du ta en titt på en sak?
Måste jag?
Har du sett den här symbolen förut?
Jag såg den i skogen.
Jag är säker på att jag har sett den i huset.
Nej. Tyvärr.
Eller de här? Betyder de här nåt för dig?
292 13?
Jag vet inte om jag bryr mig.
En gammal patientjournal.
Hon dolde siffrorna i konstterapin.
Herregud.
Jag visste det.
Jag bryr mig inte.
Okej.
Förlåt.
Det är inte min favoritdag.
-Kan vara lite bitchig på… -Vardagar?
Familjedag.
Det är som ett minizoo, men alla djuren dör.
Det är precis som alla andra dagar för mig.
Inget sällskap.
Du då?
Dyker din fosterpappa upp?
Ja.
Jag är ledsen, Anya.
Men du borde komma ner.
Tim är en bra kille med stort hjärta och han vill gärna träffa dig.
-Jag berättade om dig. -Säkert kul.
Om din bitchiga rumskompis?
Det är bra att ventilera.
Jag sa att du är den tuffaste personen jag har träffat.
Fader vår, som är i himlen, helgat varde ditt namn…
Jag letade efter det du bad om.
Jag har inte mycket,
men jag hittade de här.
Basen i Okinawa.
Där ni träffades?
Vi träffades nära basen.
Den jag bad om, då?
Den sista?
Det är den sista bilden på honom.
Dagen före bakhållet.
Jag vet inte varför du vill ha fotot.
Det finns så många bättre bilder på din far.
Det här är…
Viktigt.
Jag ringde mamma i går.
Eller i morse i Indien.
Tidsskillnaden är alltid stor, men hon lät sliten.
De sa att immigrationsadvokaten du pratar med
kanske kan få hit dem nästa månad?
Svårt att säga.
De vet väl att tiden är en faktor?
-De vet väl att tiden är en faktor? -Det gör de.
Utvisningsfall som det här,
de förväntade inte att dina föräldrar
inte skulle beviljas asyl,
särskilt efter så lång tid.
Men vi lovade dem en bild på oss båda.
Kom hit.
Du med, farbror Dharm.
-Kom hit. Kom. -Okej.
Hej.
-Jag tar den åt er. -Tack.
Okej.
Säg omelett.
Omelett.
HA DEN ÄRAN I DAG SPENCE
Kanske skriva nåt?
Ska jag skriva för att hon inte är här?
Hon var snuvig i morse.
Det sägs att om man är sjuk är det inte bra att hälsa på alls.
Hon blir snuvig varje gång.
Kom igen. Jag är inte dum. Det är hennes 40-årsdag.
Hon är med i en kyrkgrupp.
De ska ha en stor fest ikväll.
Jag kan följa med.
Vi kan gå. Vi kan överraska henne.
Du vet…
Jag tror inte att det skulle gå som du och jag hade velat.
Din bror ska bli löpare.
Precis som du. Han går i dina fotspår.
Så gott han kan.
-Vill du springa? -Självklart gör han det.
Kul.
Jag trodde att du ville göra skolpjäsen.
Han kanske kan göra både och.
Jag trodde att du skulle bli glad.
Han för facklan vidare. Det är ditt arv.
Oroa dig inte för mitt arv.
Mitt är slutspelat.
Och din high school-erfarenhet ska vara din.
Jag ska hämta mer kaffe.
Vad är det, koffeinfritt?
Hon har druckit mycket kaffe i dag, va?
Sen kväll.
Ännu en sen kväll.
De har valt baltema.
Parisromantik.
Ja.
Det vore coolt om det betyder
att de ska dekorera gymmet så att det ser ut som Louvren.
Men om jag känner dem rätt,
-julbelysning, Eiffeltornet. -Julbelysning, Eiffeltornet.
Arv är viktigt, menar jag.
Din far svärtade ner namnet Carter och du fixade det
-på egen hand… -Ilonka.
Kom och hälsa.
Det här är den nya tjejen jag berättade om.
Supersmart. Bra elev.
Men en usel inbrottstjuv.
Jag heter Ilonka. Kul att träffa er.
Det här är min mamma Samantha, min bror Morgan,
och det här är Katherine.
Kevin har pratat så mycket om er.
Kevin sa att hans lillebror såg ut precis som han,
och det gör du, Morgan.
Och din syster är mycket sötare än…
Ledsen, Kev, du drog det kortaste strået med…
Nej.
Jag är så dum.
Du är Kevins flickvän.
Nej. Jag hade tänkt samma sak.
-Familjedag. -Jag menade inte att säga
att du ser ut att vara släkt med… Jag ska sluta.
Det var kul att träffa er. Jag ska gå och äta.
-Du behöver inte… -Okej. Vi ses.
Jösses, ja.
Det är där borta.
-Hej, raring. -Hej.
Förlåt att jag är sen.
Jag pratade med Anya. Din rumskompis var snäll nog att eskortera mig.
Hon är jätterolig. Jag har inte skrattat så mycket på länge.
Jag vill visa dig min favoritplats.
Om du vill se den?
Självklart gör jag det. Ja.
Det var kul att prata med dig.
Du kommer väl?
292.13.
Det stämmer.
Latitud eller longitud?
Longitud går bara till 180.
Latituden går till 90.
Är du okej?
Jag är inte så säker.
Tiden är lustig här.
Jag hade en rumskamrat.
Hon svor på att klockorna gick långsammare inne än ute.
Jag kom på henne…
…springandes in och ut en dag.
Armbandsur i ena handen. Väggklockor i skogen.
Det var konstigt.
Man har en tendens att fastna i saker när man tänker på något.
Men det går att lösa.
Så, du behöver inte oroa dig.
Varför inte?
Vi tar hand om varandra.
Kom in.
Leverans.
En björn till.
När cirkeln är sluten. Blir det björnar igen.
Lägg den med resten, antar jag.
Du behöver inte alltid gömma dig här på familjedagen.
Andra familjer där nere är roliga.
De skulle säkert älska att dra in dig i sina festligheter.
-Det är bra. -Vad fick du mer?
Det ser ut som en massa tvålar.
Det ser ut som om hon är i Italien om jag ska gissa.
De lägger såna saker i hennes trailer när hon börjar med en film
Hon har nog för många tvålar.
Vill du ha lite tvål?
Ja, det vill jag.
Du. Förlåt.
Jag vet att det suger, men…
Fast dina föräldrar inte är här,
betyder det inte att du inte har en familj.
Du tillhör familjen här…
vare sig du inser det eller inte.
De är underbara. Får hon dem gratis?
Jag borde ha blivit en filmstjärna.
Får jag behålla den med lavendel?
Ta för dig.
Min farfars far uppfann flytande tvål.
-Jaså? -Ja, 1865.
Han var först med palmolja och olivolja i flytande tvål,
han myntade till och med termen "Palmolive"…
men nån stal idén.
Wow, det är fantastiskt.
Så coolt, och jag tror inte ett ord.
Herregud, de luktar så gott.
Tris?
Är du vaken?
Nu blir det konstigt.
Jag fick ett genombrott med Freedom Jack och Poppy Corn.
Tristan?
Tris?
Jag trodde att hon blev bättre.
Jag tänkte dekorera hennes sida av rummet tills hon kom tillbaka.
Tar du bort lakanen?
Tvättar du dem och nån annan sover på dem,
eller är de klara…
…nu när hon är borta och de är nya?
Vi hade inget med oss när vi kom till världen.
Vi kan inte ta med oss nåt.
Men de här kuddarna.
De är bra.
De är jättebra. Doktorn gjorde rätt när hon valde dem.
De gamla egyptierna,
de brukade tälja en träbit för att vila nacken när de sov.
Visste du det?
Det visste jag inte. Nej.
Du kan komma in om du vill.
Jag fattar. Folk är rädda för de här rummen.
"Folk fruktar döden.
Till och med mer än smärta.
Det är konstigt att de fruktar döden.
Vid dödstillfället
är smärtan över.
Ja. Det är nog en vän."
Det var Jim Morrison som sa det.
Vet du vem han är?
Det vet jag.
Ja.
Pappa älskade The Doors.
Älskade dem.
Kom in.
Hej.
Jag har inte sagt i dag.
Förlåt för i går kväll.
-Det där lät fel. -Det är okej.
Ja, jag är ledsen.
Jag hoppas att jag inte skämde ut din flickvän.
Hon tyckte att det var kul.
Jag kunde ha dött när jag kallade henne din syster.
Jag bara…
Det är lugnt.
Jag hade bara inte…
Jag vet inte varför jag inte hört att du hade…
Eller så missade jag det.
Din familj verkade trevlig.
Ja.
Det är de. De är toppen.
Förutom min mamma…
Hon har haft alkoholproblem och värre.
Men de är toppen.
Förutom när de bråkar och när de inte gör det.
Förutom när de pratar om den här…
Kevin snubben.
Vad menar du?
Den här…
…killen de tjatar om.
Perfekt son.
Perfekt elev. Den perfekta pojkvännen.
Jag fick också kvarsittning.
-Typ ett dussin gånger. -Ja.
Du är ett riktigt monster, Kevin.
Det kanske jag är.
Vad hittade du?
Du vet, ditt byte.
Din stöt, din stulna egendom.
Filen.
"Julia Jayne.
Flickan som överlevde. Brightcliffes mystiska mirakel."
Vad fick du reda på? Nåt intressant?
Kanske.
Det finns inte mycket här och Stanton säger inte mycket, men…
Julias konstterapi har några intressanta saker.
Vi har det här.
Okej.
Jag har sett det här förut. På egendomen, säkert,
men nån annanstans och jag minns inte riktigt.
Och det här numret.
"292.13."
-Vad är det? -Jag vet inte.
Så hela mitt liv har jag hört en liten röst inom mig
som har drivit mig framåt.
Det har hjälpt mig med prov, gett mig idéer.
Den styrde mig bra varje gång.
En liten viskning.
Men här vet jag inte. Det är…
Det är en överväxel och jag vet inte varför.
Jag menar, den här symbolen, siffrorna…
Jag vet inte, det känns viktigt.
Vad rösterna än är…
…har de viskat högt sen jag kom hit.
Jag hör saker.
Jag ser saker.
Rösterna säger åt mig att titta på det här.
De skriker åt mig.
Det betyder inte att du måste lyssna.
Jag säger bara att du har mycket att bearbeta.
Och jag fattar. Jag förstår attraktionen.
Nåt annat att fokusera på.
Nåt annat än…
Än vad?
Glöm det.
Hör på.
Jag hoppas att du hittar det du letar efter.
Då kanske rösterna lämnar dig ifred.
Det tog bara en bråkdels sekund.
Och jag kollade sängkläderna. De var kalla. Lakanen platta och orörda.
Jag vet inte om jag inbillade mig.
-Vad tycker vi? -Nej.
Jag förstår vad du menar, men…
-Nej. -Nej. Jag tror inte det.
Jag tror det.
Hon kan ha kommit förbi för att säga att hon mår bra.
Och med alla sina krafter, all sin energi,
satte hon sig upp i sängen en bråkdels sekund?
Hon kanske reste ner från himlen för att säga: "Hej. Jag är okej."
Himmel och helvete.
Världen är så jävla färgstark.
Varför gör du allt så svartvitt?
-Anya, kom igen. -Ursäkta mig.
Röstar du ja, eller hörde jag fel?
Ett tecken är ett tecken.
Tristan skulle inte gå igenom allt det där…
…för att vara otydlig och kortfattad.
Jag lovar, när jag dör,
om jag kan komma tillbaka
och säga nåt till er alla…
…ska jag fan säga det.
Det kommer att bli nåt konkret.
Nåt ni kan ta på.
Nåt ni kan visa varandra.
Nåt som ni kan bekräfta.
Inget sånt skitsnack.
Inget som bara är fel på medicinen.
Är vi överens?
Inte ett tecken.
Nej. Inte ett tecken.
Nej.
Framåt och uppåt.
Någon annan?
Eller vidare till kvällens spöke?
Vi gör ett jävla spöke.
Vem har en?
Jag har en.
Den är halvfärdig eller…
…kanske lite mer än halvdan, men jag försöker gärna.
Låt höra.
För dem före,
för dem efter,
för oss nu,
och för dem bortom.
"För dem före,
för dem efter, för oss nu och för dem bortom."
Sedda eller osedda,
här men inte här.
"Sedda eller osedda,
här men inte här."
Var som helst.
Dusty var perfekt.
Helt perfekt…
…jävla…
…galen.
Eller kanske inte.
Den här kallar jag…
"Det onda hjärtat."
Det är mellan femte och sjätte lektionen på Roosevelt High School.
"The Velt".
Det är alltid dagens svåraste fem minuter.
Man är så nära friheten.
Men först,
50 minuters tortyr till.
Dusty Shane, sistaårselev i high school är väl perfekt.
Helt normal.
Jag menar, helt genomsnittlig.
Bra betyg, men inte så bra att han får uppmärksamhet.
Atletisk, men i andra hand.
Folk tycker att han är trevlig, men det är allt.
Jag vet inte mycket mer.
Aldrig i trubbel, men aldrig frivillig heller.
Håller huvudet nere, tyst.
Lite av ett mysterium, ärligt talat.
Inte många lägger märke till honom.
Lämnar dina föräldrar dig ensam hemma i helgen?
-Vänta. Vem har sagt det? -Sheila sa det.
Jag ska inte ha fest.
Nancy, om dina föräldrar är borta måste du ha en fest.
Vad är det med dig?
De är i Vegas hela helgen.
Vi kan väl sova över i morgon?
Inget alls ikväll?
Kom igen, hela stället för dig själv?
Jag ska ta ett långt bad och titta på tv.
Jag kan knappt bärga mig.
Okej, mormor.
Ha så kul. Vi ses senare.
Det är det som är grejen.
Ingen vet något om honom.
De tror bara att de gör det.
Som, till exempel,
ingen vet att Dusty bor ensam med sin mamma.
För några år sen började hon tappa förståndet.
Hon pratar aldrig längre.
Men hon lyssnar alltid.
Så om Dusty vill köra genom stan på en vardag
för att träffa en ung dam som har huset helt för sig själv…
är det precis vad Dusty gör.
Smileyn igen.
-Va? -Seriemördarhistorien förra månaden.
Killen ritade smileys i blod.
-Minns du? -Det hade jag glömt.
Okej, det är…
Det är som ett X,
med ett lock på.
Eller ett timglas.
Det var lite bättre.
Men det är…
Förlåt.
Varsågod.
Bilen svänger in på en övergiven väg.
Det var inte första gången Dusty dödade nån.
Och det blir inte den sista.
Jag hade en bra kväll.
Det gick bra.
Jag hoppas att jag gör dig stolt.
Lämna mig ifred nu.
Få dem att lämna mig ifred.
God natt.
Allihop.
Förlåt.
Jag hör er inte.
Det kan ingen.
Han ser dem varje kväll.
Och de nya…
…de gråter mycket…
…och skriker mycket.
Men efter ett tag lär de sig reglerna.
Och de slösar ingen tid.
Men de äldre…
…de stirra bara.
Bara stirrar på honom.
Och det kanske är värre…
…för det är vad helvetet är.
Vetande blickar.
Inte lava eller svavel.
Helvetet är att alla vet.
Ja, jag förstår bara inte var hon är.
Hon sa att hon skulle hämta mig i morgon.
Om man vill ändra planerna går det bra, men det är konstigt.
Jag väntade till sista sekunden för att se om hon skulle dyka upp,
till slut fick jag skynda mig hit.
Jag var 15 sekunder sen till ekonomin, men mr Holley läxade upp mig ändå.
Så irriterande.
Visst.
Det är bara konstigt.
Har du sett Nancy i dag?
Det kan jag inte påstå.
Hon kanske bara skolkar.
Inte Nancy.
Nancy har aldrig skolkat.
Inte ens i högstadiet.
Hon kanske blev sjuk.
Jag hoppas att hon mår bra.
Hör på, jag…
Jag har suttit här hela året och knappt sagt två ord till dig,
och jag bara spyr ut allt.
Du är en bra lyssnare.
Jag försöker vara det.
Det är grejen med det här stället.
Ingen lyssnar.
Jag heter Sheila.
Jag flyttade hit i somras.
Jag är dålig på lacrosse och gillar inte shopping,
men jag är bra på piano
och jag älskar filmer om utomjordingar.
Gör det inte, Sheila.
Gå inte på det.
Hon tänker med snippan.
-Ursäkta, hennes vad? -Tjejer gillar Dusty.
Några av pojkarna också. Antagligen några av lärarna.
Det är…
Det är ett problem.
Det låter hemskt. Vänta, dra åt helvete.
Men de gillar Dusty, och det är ett problem.
För han vet, eller hur?
Vad som kommer att hända?
Det fanns ett ställe…
…söder om stan med goda hamburgare och milkshakes.
Och det fanns en plats norr om stan
där man kunde parkera ostört i några timmar,
med fin utsikt över staden, åtminstone tills glaset immade igen.
Sheila körde norrut.
Hennes snippa körde norrut.
Eller gjorde hon det?
Hon gjorde en överraskande sväng innan dejten.
Vart ska vi?
Jag ska bara kolla en sak. Eller någon.
Jag vill åka förbi Nancy och se till att hon mår bra.
Det tar inte ens fem minuter.
Va?
Hon kanske är sjuk, som du sa.
Det skulle kännas bättre om jag åkte förbi.
Men tänk om hon sover?
Om hon är sjuk, borde hon inte vila?
Hennes föräldrar är bortresta.
Om hon är sjuk kanske hon behöver nåt.
Bor hon här?
Ja. Kom igen.
Det är okej. Jag kan vänta här.
Var inte konstig. Kom och hälsa.
Nancy?
Hon kanske bara sover.
Jag hittade nyckeln.
Jag sa ju att jag inte kan.
Va?
Jag kan inte tro att nåt hemskt har hänt henne.
Jag kan bara inte.
Jag har säkert fel.
Men låt oss bevisa det, okej?
Nancy?
Inget?
Inget.
Jag ringer polisen.
-Vänta. -Det här är inte rätt.
Det är inget fel här. Stället är fläckfritt.
-Det finns ingen anledning… -Jag har en dålig känsla. Okej?
Hallå?
Min vän är försvunnen.
Är du hennes bästa vän?
Det stämmer.
Och som jag sa…
Det är nåt som inte stämmer.
Hon kanske är ute.
Jag ser inget som tyder på…
Nej.
Du är bästa vännen. Vem är du?
Jag heter Dusty. Jag hängde bara med Sheila.
Känner du Nancy?
Nej, inte direkt.
Har du sett den här symbolen förut?
Jag…
Nej.
-Vad menar du? -Ser det bekant ut?
Klottrade hon i en anteckningsbok eller rörde du kortet?
-Jag försöker att inte röra nåt. -Smart.
Rör inget på en brottsplats.
Brottsplats?
Vi ringde hotellet i Vegas.
Föräldrarna är inte där just nu,
men de ringer när de är det.
Var hon här ensam? Hände det ofta?
Hon kanske bara följde med dem.
-Nej. -Är du säker?
Det är jag.
Jag är ledsen, men det börjar bli sent.
Jag bor ensam med min mamma och hon är sjuk. Jag måste gå.
Du såg inte förvånad ut.
Ursäkta?
Om symbolen.
Du frågade om jag hade sett den förut, men du gick direkt till den.
Har du sett den förut?
Du kan gå.
Tack för att du finns här för din vän. Vi tar över nu.
Jag är ledsen för Nancy.
Det ordnar sig säkert till slut.
Vi ses i morgon.
Gillar du datorer?
-Gillar? Hur då? -Chattar med folk på nätet.
AOL, Prodigy, såna saker.
-Har du ett Einstein-konto? -Nej.
Vet du om Nancy hade det?
VÄLKOMMEN TILL EINSTEIN CHATSERVER
LEDZEPPEFAN: HAR VARIT GALET ETT TAG JESSICA78: KOMMER DU ÄNDÅ?
Håll käften!
Dusty, jag måste prata med dig.
Okej.
Jag vet att det låter galet, men…
Jag tror inte att Nancy saknas.
Jag tror inte att hon är försvunnen.
Jag tror att det är ett mordfall.
Tja…
-Vänta. -Jag vet, jag bara…
Den där polisen.
Ju mer hon pratade, desto mer förstod jag.
Hon ställde för specifika frågor.
Jag försöker ta reda på mer om Nancy.
Nej, hon höll upp allt mot nåt annat.
Jämförde det i hennes hjärna,
drog med ny information i samtalet,
inte bara det som fanns där.
Det är inte så man gör.
Inte om inte…
-Sheila. -Jag tror att nån dödade Nancy.
-Det är ett stort steg. -Nån som polisen
inte vet hur man fångar.
-Förlåt, men… -Jag vet.
-…det är bara spekulationer. -Du har rätt.
Därför måste du hjälpa mig att bevisa det.
Fort…
Åh, nej.
-Fortsätt… -Gör det inte.
Fortsättning följer.
Jag är ledsen, men det var allt för ikväll.
Men om ni vill höra resten behöver ni bara…
Ja, vi vet.
-Hålla er vid liv lite längre. -Hålla er vid liv lite längre.
-Jag hatar när du gör så. -Det funkar.
Ni är fortfarande här.
Hittills i alla fall.
Vad är det?
-Du tog min symbol. -Är den din?
Jag trodde det var Julias.
Förlåt.
-Man måste hämta inspiration nånstans. -Ja.
Så här är det.
Att höra dig prata om helvetet och nedstigande.
Jag minns var jag har sett den.
-Herrejävlar. -Jag vet.
Det ser inte ut som allt annat.
Det är ett nyare metallarbete.
Det tillhör inte originalhissen?
Jag antar det.
Varför sätta den på en hisspanel?
Det är meningslöst, eller hur?
Varför bry sig?
Bara ett svar.
Va?
Det är det inte.
Meningslöst, menar jag.
Jag var säker på…
Det är en knapp.
Man kan till och med se var de skar i panelen.
-Det är en knapp. -Tänk på saken.
De rullar in bårar hit, bär saker.
Om det är en hemlig knapp går det inte ihop.
Nån kommer att gå in i den, luta sig mot den.
Den skulle inte förbli hemlig länge.
Förlåt, Ilonka.
-Det är coolt, men… -Du har rätt.
Man skulle utlösa den av misstag.
Det behövs ett skydd.
Här fungerar knapparna bra.
På riktigt?
Jag vill helst inte…
Fan.
Ja, fan.
Vi borde inte vara här nere.
Vänta, jag har en idé.
Skicka inte upp oss till Stantons lägenhet.
Jag vet inte hur jag ska förklara det.
Hur ser man till att ingen trycker på den av misstag?
Man ser till att det krävs mer än så.
Sluta. Det finns inget under bårhuset.
Det finns inget här nere.
Vad fan?
Herregud.
Vi går upp igen.
Vänta lite.
Ilonka, vi borde gå tillbaka.
Låt mig titta.
Fan också.
Herrejävlar.
Vad är det?
Herregud.
-Kevin. Det är timglaset. -Fan.
-Ilonka. -Kevin.
-Ilonka. -Vänta.
-Kevin. -Ilonka.
Kevin?
Undertexter: Carita Koro