EN NETFLIX-SERIE
Godmorgen.
Mareridt?
Hvorfor? Nej.
Nej, du var bare…
Undskyld.
Jeg har søvnproblemer, vågner, sover.
Nogle gange ved jeg ikke, om jeg er vågen eller sover.
De siger, det er medicinen, men jeg ved snart ikke.
Undskyld på forhånd. Det lugter lidt mærkeligt.
Ikke godt.
Det er Essiac-te.
Har du hørt om det?
Man laver forsøg med den nu.
Sygeplejersken Rene Caisse skabte den, og hun giver den til sine patienter.
Hun opkaldte den efter sig selv.
Essiac er bare hendes efternavn stavet bagfra.
Bagfra. Javel.
Det er fyldt med antioxidanter.
Antioxidanter.
Blandt andet.
Det er en modificeret version, en anden slags Essiac-te.
En ny slags.
Anderledes og en ny slags.
Ja.
Jeg kan lave noget til dig,
og jeg har nogle udskrifter, hvis du vil læse om det.
Det plejede Rachel at gøre,
før den hvide magi
eller den anden magi, hun prøvede til sidst.
Hun elskede te.
Her lugtede af armhule.
Giv mig den.
Er det din?
Undskyld. Den var bare gemt væk derinde.
Jeg så den ikke, da jeg pakkede ud.
Hør her. Fortæl mig mere om din te.
Det er udførligt og med god grund.
Begravelse eller kremering? Religiøs præference?
Det er vel forventeligt, men resten,
jeg forstår.
I vil ikke sige den forkerte bøn, spille den forkerte musik,
komme til at kremere nogen.
-Det handler om retssager. -Nej, om handlefrihed.
Du fortjener handlefrihed over alle beslutninger.
Alt, der er inden for min formåen.
Amesh…
Han har bedt om at blive skudt ud fra en kanon ned i et hajbassin.
Hvad sagde du til det?
Jeg tilbød ham en mindeplade på akvariet.
Jeg er ikke julemanden.
-Må jeg tage den med? -Ja. Tag dig god tid.
Hvor længe beholder I patientjournaler?
Dine oplysninger er fortrolige.
-Hvis det er det, du tænker. -Det er det ikke.
Jeg vil gerne vide noget om en anden patient fra for længe siden.
I 1968.
Hun hed Julia Jayne.
Det mindes jeg ikke.
Virkelig?
Hun gik åbenbart herfra sund og rask.
Ja, det kan jeg vist godt huske.
Det er længe siden.
Jeg vil gerne vide mere.
Patientjournaler er fortrolige.
Jeg husker hende svagt.
Fejldiagnoser kan ske.
De er sjældne, men de sker.
Jeg var glad på hendes vegne.
Jeg har ikke skænket hende en tanke siden.
Kan jeg hjælpe med andet?
Der var også en gruppe, der boede her, før du købte stedet.
De blev vist kaldt Paragon.
Hvad sagde du?
Mere en kult end en gruppe.
Jeg tænkte bare på, om du ved mere om dem.
Nej, desværre.
Det var nok før min tid.
Hvis der ikke var andet,
så vær sød at se på den formular.
Det er vigtigere, end du ved.
Vi ses til gruppeterapi senere.
Naturligvis.
Gruppeterapi.
Åh, mand.
Min sidste vilje-formularen.
Ja.
Det her er…
…ret morbidt.
Ja.
Jeg gennemgik fem eller seks versioner af musikken på min.
Radiohead er perfekt.
Bedste musik at gå bort til.
Hør her,
jeg er lidt usikker over i går.
Jeg…
Jeg er glad for at være med i klubben, men…
Jeg gav vist lidt for meget.
Jeg er…
Jeg er en klog person.
-Det ved jeg. -Jeg er ikke…
Jeg håber ikke, det lød, som om jeg jagtede noget dumt.
Det gør jeg ikke.
Nej, det er fint. Jeg forstår det godt.
Men du kommer i aften, ikke?
Ja.
Godt.
"Et bank på ruden i førersiden får hende til at fare sammen.
Kvindens blik er gennemborende og langtrukkent.
'Vi har brug for et lift. Må vi hoppe ind?'
Teresa har aldrig samlet blaffere op før.
'Jeg er Freedom Jack', siger manden.
'Og min pige her er Poppy Corn.'"
Tristan?
Faldt du i søvn?
Jeg er vågen.
Jeg elsker det indtil videre.
"Teresa nikker høfligt. 'Hold da op.
Sikke nogle navne.'
Freedom Jack smiler.
'Man finder ikke et rockband med et navn som Chad.'"
Fremmedgør alle Chads derude og mist en god demo.
Vil du give hendes hånd et klem?
Ja. Forstået.
Hvordan går det?
Som det plejer.
Som det…
Vi kan give dig en varmedunk eller noget.
-Ja. -Okay. Lad os se.
PlayStation.
Sony PlayStation.
Den er cd-baseret, og det var Sega også,
men slet ingen spilæsker.
Det ændrer alt.
Og måske er det lamt,
men jeg begyndte med Atari 780 og er ikke gået glip af noget.
NES, Genesis, Super Nintendo.
Og jeg kommer ikke til at spille PlayStation.
Den udkommer i september. Det er om otte måneder.
Jeg kommer ikke til at spille Nintendo 64. Den udkommer først næste år.
Ja, det er lidt lamt.
Men det gør sgu ondt.
Det var alt.
Og jeg ved, der er ting, jeg burde sørge mere over.
Jeg mister nok meget.
Mit syn, min motorik, min hukommelse, mit liv.
Så…
Men ja, PlayStationen er i mine tanker,
og det gør mig vred, og det er surt.
Og ja.
Du spurgte. Det var det, der kom frem.
Det er surt.
Det kan ikke beskrives anderledes.
Når jeg spørger, hvad I sørger over,
noget fra tidligere eller noget fremtidigt,
findes der ikke dumme svar.
Overfladisk findes ikke.
Hvem ellers?
-Jeg vil gerne sige noget? -Nu går det løs.
Jeg sørger over nogle af de kæledyr, jeg nok aldrig får at se igen.
Jeg havde tre portugisiske vandhundehvalpe, en kongepyton
og en papegøje ved navn McGyver,
for hans stemme lød som Richard Dean Anderson.
Skeptisk.
Og jeg ved ikke, hvem det er.
Da jeg var yngre, lavede min mor en tv-serie i Europa.
Min far var i Rumænien for at optage en film
med Richard Dean Anderson,
og de sendte fire portugisiske vandhundehvalpe,
en kongepyton og en papegøje…
Du sagde tre.
Tre portugisiske vandhundehvalpe.
Den ene døde.
Tak for påmindelsen.
Okay. Det her…
Jeg er forvirret. Det kan være sandt. Umuligt at afgøre.
Sorgen er ikke selektiv.
I vil blive overrasket over, hvad sorg kan vokse af.
Ilonka, hvordan går det?
Første gruppeterapi kan være lidt underlig.
-Jeg prøver stadig at orientere mig. -Ilonka.
Fortæl dem om teen.
Hvad?
Teen? Det er…
I morges kom Ilonka med den her,
det er interessant, en anderledes
og en ny slags te. Fortæl du det.
-Anya. -Det er…
Det er…
Det kaldes Essiac-te.
Det er en canadisk urtekur…
Rent faktisk fra Canada.
Fortæl dem det om navnet stavet bagfra.
Og antioxidanterne.
Dr. Stanton, tænk, at du aldrig har overvejet antioxidanter.
Du behøver ikke drikke det, og du behøver ikke gøre det her.
Det er det, gruppeterapi er til for, ikke?
Fordi i dag…
…sørger jeg over,
hvordan mit værelse plejede at lugte.
Før Rachel sov en pige ved navn Sarah i din seng.
Hun tyggede konstant på hvidløgsfed,
tyggede og tyggede som en døende ko.
Det er en af de harmløse. Hvidløg stinker kun.
Men jeg har været her et halvt år nu, og jeg er kommet helt tæt på
min andel af urter, basiske diæter, magnetisk terapi,
ingefær-ginseng.
En lacrosse-spiller brugte en måned på at få fat
på fluefangerekstrakt.
Kan I huske det?
Pludselig fik Seymour et anfald.
Så var det akupunktur.
Kopsætning og tyktarmsrens viste sig at være en gang shiatsu,
oxygenterapi, ozonterapi og ingen løgn, nye pige.
Urinterapi.
Ved du, hvad det er?
Det er, når nogen drikker, injicerer eller tager et lavement af sit eget pis.
Det er ægte.
Og nogen, jeg nævner ingen navne,
plejede at sidde i din seng og drikke sit eget pis.
Anya.
Jeg husker, du selv kom til Brightcliffe
med et par uortodokse lægemidler.
Det er fint.
Jeg forstår.
Jeg forstår, Anya.
Du siger nej til teen.
Og måske til pisset.
Halløjsa.
Smider du allerede varerne ud?
Så meget for dine overbevisningers mod.
Nej, jeg gør ej.
Og ved du hvad? Jeg forstår.
Du er en hård negl fra Den Første Orden, og ingen er så såret som dig.
Og ingen er så vred, som du er.
Og ingen dør så hårdt, som du gør.
Yippee ki-yay, røvhul.
Du vinder. Okay?
Men jeg ville bare lære dig at kende
for vi deler rummet, om du vil det eller ej.
Så rend mig.
Rend mig for at ville lære dig at kende.
Hej.
-Du skræmte mig. -Undskyld.
Jeg støder sjældent på folk herude.
-Hvad laver du? -Jeg er…
Du er fra Brightcliffe. Du hælder kildevand på flaske.
Måske fordi du har hørt rygter om det her sted.
Ja, det har jeg vel.
Rart at møde dig. Jeg hedder Shasta.
Undskyld, hvis jeg gik ind på din ejendom.
Nej, nej. Det tilhører Brightcliffe.
Det er Stantons skov.
Men vandet? Det kan ingen eje.
Jeg bor halvanden km den vej. I udkanten af grunden.
Jeg går bare en tur. Jeg…
-Jeg fik ikke fat i dit navn. -Ilonka.
Det er et smukt navn. Det er ungarsk.
-Jeg… -Det betyder vist lys.
Jeg… Det ved jeg faktisk ikke.
Det er afledt af Alana,
som stammer fra Helen,
datter af Zeus, som også betyder lys.
Undskyld, jeg har noget med navne og de gamle grækere.
Shasta er et smukt navn. Er det græsk?
Sanskrit.
For lærer.
Warm Springs i Georgia. God's Acre i North Carolina.
Saratoga Mineral Springs, Ojo Caliente, New Mexico.
Jeg har besøgt mange af dem,
men der er noget særligt på spil her.
Stanton kan ikke lide, at folk sniger sig ind på hendes ejendom.
Så stik mig ikke, hvis du vil.
Grundvandsmagasinet, der forsyner kilden, løber flere kilometer.
Så det er…
Det er svært at tale for ulovlig indtrængen og malstrømmen.
Men det er noget helt andet.
Malstrømmen?
Helbredende malstrøm. Du sidder i en lige nu.
Der er nogle stykker her.
Hvis man tror på myten.
Det gør de færreste. Nej.
Hvad bruger du vandet til?
Mest te.
Vi dyrker selv druer for at få olie og kamille.
Det, vi ikke drikker, går til druerne og kamilleblomsterne.
Den bedste kamille vokser 400 meter den vej,
tilbage mod palæet.
Du burde plukke den.
Man kan spise den frisk. Blomsterne, bladene.
Helt sikkert.
Måske endda bedre.
Hvor længe har du været på Brightcliffe?
Jeg er lige kommet.
Gud velsigne dig.
Jeg har ikke mødt en patient længe.
De går ikke så meget ud.
Det er endnu længere siden, jeg har mødt en, der er så klog.
Klog?
Hvis du henter vand, må du være klog.
Du har fået et godt navn, Ilonka.
Du stråler af lys, der skinner igennem.
Jeg håber, vi ses igen, kloge pige.
Det var rart at møde dig.
Ja. Nej, jeg løb tre kilometer i morges.
Ja. Jeg har det rigtig godt.
Rigtig godt. Okay?
Og sig det til mor.
Ja, men sig det denne gang.
-Jeg elsker dig. Opfør dig ordentligt. -Okay.
Ja. Okay. Farvel.
Farvel.
-Lad være. -Jeg sagde ikke noget.
Jo. Dit ansigt har en tone.
Har mit ansigt en tone?
Har I ekstra morfin? Jeg har taget dagens dosis.
Bestemt ikke.
Vi plejer at tage dem,
så snart Mark giver os dem.
Jeg plejer at stjæle et par ekstra.
Jeg tænkte, du gjorde det samme.
Du har vist et narkoproblem.
Og du var en kælling over for Ilonka i dag.
-Jeg var en tredjedel kælling. -Nej, hun fortjente det.
Hvor vover hun at lave te?
Det er ikke kun teen. Det er hendes væremåde.
Okay? Det er for meget.
Bøgerne, det klamme lort, der stinker på mit værelse, det er…
Hun fortalte os om en pige, der forlod dette sted
helt helbredt.
Og en del af dig vil straffe hende for den anden del af dig,
der ville tro på det.
Stå ikke bare der, nye pige. Vi har brug for hjælp.
Papirtranerne folder ikke sig selv.
Jeg løj om den del, og det må du undskylde. Igen.
-Hvorfor laver vi papirtraner? -Godt, du spurgte.
Han har en "før jeg dør"-liste.
-Hun spurgte mig. -Hun spurgte os alle.
Jeg har en "før jeg dør"-liste, og min "før jeg dør"-liste
er en liste over ting, jeg vil gøre, før jeg dør.
Og at lave papirtraner står på den?
Tusind papirtraner. Ja.
Der er en gammel japansk legende, der lover enhver, der folder
tusind origamitraner, at få et ønske opfyldt af guderne.
Jeg har villet prøve det, siden jeg hørte om det
i morges fra Natsuki.
Jeg vidste det, så snart jeg sagde det.
Hvorfor hjælper Cheri ikke?
-Jeg skaber stemning. -Ja, hun skaber stemning.
I opnår indsigt.
Fold så. Fanden tage jer.
-Hvad står der ellers på din liste? -En masse ting.
At gøre mit spil færdigt er et punkt,
som alle elsker at hjælpe mig med.
Hvis du hører nord, syd, øst, vest, så gå den anden vej.
Et andet punkt er at deltage i min søsters bryllup.
Så sødt.
-Der er også drageflyvning. -Det sker aldrig.
-At miste hans mødom. -Det sker heller ikke.
Amesh, jeg tror på, at du kan dyrke sex,
mens du drageflyver ind til din søsters bryllup.
Jeg kan lide din tankegang, Kevin. Tak for din støtte, Kevin.
Tusind papirtraner.
Jeg ved ikke, om vi har mandskab eller papir nok.
Nu skal du høre. Hvis vi når op på 200,
betyder det så, at du får et deltagelsescertifikat af guderne?
Fremmøde for…
Pis.
-Det er okay, Spence. -Pis, er du okay?
-Undskyld. -Er du okay?
Det er okay. Spence, du er okay.
-Er du okay? -Det er okay, Spence…
Det er okay.
Pis.
Hej, kan vi få nogen til at gøre rent på biblioteket?
Spence har skåret sig.
Ja, han er på vej til lægen.
Mark til undersøgelseslokalet.
Undskyld. Hvad skete der?
-Spence skar sin hånd. -Ja, men undskyld,
men det er bare en lille smule blod.
For os. Ikke for ham.
Spence har AIDS.
Hold op.
Vi laver ikke den grimasse her.
Vi bruger ikke stakkels Spence.
Der er meget af det og værre derude, men ikke herinde.
Okay, undskyld.
-Det vidste jeg ikke. -Jeg ved, du ikke vidste det.
Men nu ved du det, og det er lige meget.
Vi er alle ved at dø.
Jeg ville spise en burger i den virkelige verden
uden at bekymre mig om, at nogen fortæller mig,
at knoglekræft er Guds straf.
Ingen skal fortælle Sandra, at hun fortjener lymfekræft.
Men det siger folk og værre ting til Spence.
Eller de vender hovedet væk i medlidenhed.
Og det begynder med det fjæs, du skulle til at lave,
det ansigtsudtryk, folk laver, når de hører aids.
Men ikke når de hører om kræft.
Det gør vi ikke her. Det er det samme.
Ja. Ja.
Undskyld. Jeg prøvede ikke at dømme eller noget.
Jeg føler, jeg gør alt forkert i dag.
Da jeg først mødte Anya,
drak hun urtete.
Hun gik med paryk. Hun lagde makeup.
Hun bad endda bøn.
Nemlig. Det kan jeg ikke forestille mig.
Ja, men hun har set meget død, selv før hun kom hertil.
Og jeg tror, at hun vil beskytte os
i forhold til virkeligheden.
Der er noget andet underneden. Bare…
Giv hende lidt tid.
Hun er et godt menneske, når hun tør op.
Et lille prik.
Louis spiser rotter.
Og Lestat tænker: "Det varer ikke ved."
Du ville spise en person.
Så overvejer Lestat at adoptere en lille pige.
Jeg sagde jo,
du ikke skal gå panik, hvis du får en flænge.
Sådan fungerer det ikke. Og jeg ved, du ved det.
Vi ved, at jeg har gummihandsker på for at beskytte dig.
Ikke mig.
Jeg har handsker på, og jeg bruger en steril nål,
så jeg ikke inficerer dit sår, ikke omvendt.
Nå, men Lestat gør den lille pige til vampyr,
og den lille pige er skør.
Vildt skør.
Du genfortæller filmen, hver gang vi er her.
Og hver gang jeg siger det,
at jeg har ikke set En vampyrs bekendelser.
Og hver gang siger jeg, at du virkelig har brug for
at se En vampyrs bekendelser.
To af mine kolleger i mit andet job,
de fik det ved at dele kanyler.
Og?
Det handler ikke kun om homoseksualitet,
uanset hvad andre tror.
Okay. Brad Pitt, Tom Cruise,
det er et svært valg, men jeg har et ord til dig,
Armand.
Det er Antonio Banderas.
Og han er bare…
Du skal se den her film.
Du vil takke mig senere.
Armand. Jeg tror, han er fra Spanien.
Undskyld. Jeg troede, jeg havde det hele.
Jeg fandt den her i et skrivebord.
Jeg har skrevet en seddel, hvis nu
du måske troede, jeg havde stjålet den.
Ingen har spurgt efter den.
Jeg vil gerne høre, om du må beholde den.
Hvis det er noget, du vil.
Nej, jeg behøver den ikke for at huske. Rachels mor bør have den.
Hun vil være taknemmelig.
Julian gik mig på nerverne som ingen anden.
Mere end mine søstre.
Min søn kunne drive mig til vanvid, kunne virkelig trykke på mine knapper.
Han var stædig, selvsikker og overbevisende…
…og hadede at tabe ligesom mig.
Alt det, ligesom mig.
Der er intet, der går mig mere på nerverne
end en, der minder mig lidt om mig selv.
Jeg har en af dem boende lige nu.
Jeg ved ikke altid, hvordan jeg skal tackle hende.
Ja.
Minder Ilonka dig om dig selv?
Nej, det gør du. Meget.
Du er som en lille mig.
Bare mere hårdfør.
Gå bare. Jeg er lige bag dig.
-Hvad sagde du, at hun hed? -Shasta.
-Som bjerget? -Ja, det troede jeg også.
Mount Shasta i Californien er en vulkan.
Der er masser af…
Der er mange fortællinger.
Det er ikke et rigtigt navn.
-Jeg har aldrig mødt hende. -Heller ikke jeg.
-Er der andre? -Ja.
Jeg ser hende, hver gang jeg vandrer.
Du vil vel lave sjov. Men hun havde ret med kamillen.
Jeg har lavet nok til alle, hvis I vil have.
Okay, nye pige, jeg tager lidt.
Til ære for dit første officielle møde.
Tak.
Så det er afgjort?
Jeg er med i klubben?
Det er du bestemt.
Det fungerer sådan her.
Traditionen, mener jeg.
Først hæver vi et glas vand, vin eller mirakel-te.
Hvad end der gør dig glad.
For dem før og dem efter.
For os nu og for dem hinsides.
-For dem før og dem efter. -For dem før og dem efter.
Set eller uset, her, men ikke her.
-Set eller uset, her, men ikke her. -Set eller uset, her, men ikke her.
Velkommen til din første aften i The Midnight Club, Ilonka.
-Hvem har en? -Det har jeg.
Den er lidt dyster, lidt sjov, måske,
meget anderledes end den sidste.
Den handler om en pige med stjerner i øjnene.
En pige, der ville for meget.
En pige, der længtes efter at være alene. Jeg kalder den…
…"De to Danaer."
Dana var perfekt.
Og ikke bare den perfekte danser.
Hun var den perfekte elev.
Den perfekte datter.
Den perfekte ven.
Den perfekte pige.
Hun voksede op i Kildare i Irland,
indtil hun fik et legat til det store amerikanske balletakademi.
Baba og hendes familie flyttede til… Wasteville,
hvor alle spilder livet på at arbejde og gå i skole.
Bill var hendes bedste ven. Han kendte Dana bedst,
og han var bekymret for hende.
For det var kun Bill, der forstod det.
At perfektion havde en pris.
Ja.
Men Dana ville ikke være perfekt.
Dana ville være som de andre børn.
Dana ville kysse, ryge pot, drikke sig i hegnet og være normal.
Nogle aftener ville hun bare spise en cheeseburger
og ikke bekymre sig om sin vægt.
Hver aften…
…kæmpede Dana med sig selv.
Og hver aften bad Dana Gud om at befri hende for hendes ønsker.
Men på samme tid
bad hun universet om at opfylde de samme ønsker.
Hallo?
Du bad.
Jeg svarede.
-Gud? -Nej, skat.
En ting, du kan være sikker på, er, at Gud ikke svarer.
Gud svarer aldrig.
Djævelen? Seriøst?
-For det første, hil Satan. -Det er ikke sjovt.
For det andet, Spence, er hun ikke, som folk påstår.
Jeg er ikke, som folk påstår.
Vi er også indviklede.
Vi er så mange mennesker, virkelig.
Som et helt dansekompagni
stoppet ned i et par tåspidssko.
De siger, dans. Glem ikke et trin.
Det er umuligt, når der er så mange mennesker.
Det ved du.
Og det ved jeg.
Og det ved de også inderst inde.
De lyver bare.
Perfekte Dana.
Det er hvad, de forventer, ikke?
Men der er en anden Dana derinde, der kigger ud bag dine øjne.
Jeg ser hende.
Jeg føler mig fanget hele tiden.
Selvfølgelig gør du det. Det, de forventer af dig.
Det er for meget for én person.
Det er to gange for meget, ikke?
-Hvad med at ændre matematikken? -Hvad mener du?
En anden dig.
En dig, som er elev, datter, danser.
En anden dig.
Til sex, stoffer og rock 'n' roll.
En perfekt dobbeltgænger.
Du kan være inde i begge kroppe på samme tid.
Du kan opleve alt, hvad den anden oplever.
Du kan blæse og have mel i munden,
drikke det, ryge det, sniffe det.
Og kneppe det.
-Har du gjort det her før? -Ja.
Men når det er gjort, kan det ikke gøres om.
Jeg er ikke så god til at samle ting igen.
Hvad vil du have til gengæld, min sjæl eller noget?
Nej.
Ingen kontrakter, ingen betingelser.
Jeg behøver ikke tuske om sjæle. Det er propaganda.
Ingen hage.
Du bestemmer her, ikke jeg.
Jeg lyver ikke.
Se mig i øjnene.
Se.
Du lyver ikke.
Vil det gøre ondt?
Jeg gør ikke folk fortræd. Aldrig nogensinde.
Så,
hvad med en prøvetur?
Nyd turen.
Åh gud.
Hold da kæft. Det er vildt.
-Kan du… -Føle, hvad jeg føler?
-Som at være to steder på samme tid. -At være to steder på samme tid.
-Hold op med at kopiere mig. -Hold op med at kopiere mig.
-Pis. Du ved præcis, -Du ved præcis,
-hvad jeg vil sige. -hvad jeg vil sige.
-Mynte- og chokoladeis. NWA. -Mynte- og chokoladeis. NWA.
-Sommeren før tredje år i gymnasiet. -Sommeren før tredje år i gymnasiet.
-Nikki Banilla bag tribunen. -Nikki Banilla bag tribunen.
Man skulle tro, at de to havde meget at tale om.
Men sandheden er, at de intet havde at sige,
for det ville have været som at tale med sig selv.
Men de kom op at skændes,
om hvem der skulle til rave.
Til sidst blev det besluttet at, lad os kalde hende Dana to, skulle afsted.
Grunden var, at de ville begge opleve det alligevel.
-Tag den her. -Den har vi ikke brug for.
-Som forsikring. Okay. 112 betyder… -Ring hurtigst muligt.
Vi har ikke brug for den.
-Alt, hvad du tænker… -Tænker jeg også. Det ved jeg.
Vi behøver ikke tale sammen,
-men her er vi. -Ja.
Jeg tager den.
For en sikkerheds skyld.
Med en personsøger og et løfte gik de to Danaer hver til sit.
Har du brug for noget?
Nej. Næsten.
Elsker dig.
I lige måde.
Jeg elsker alt.
Det var livet.
Det var den frihed, Dana havde søgt hele sit liv.
Den søde befrielse fra det fængsel, hun var blevet født i,
hendes eget fængsel.
Da vidste Dana, at hun aldrig skulle ind igen.
Ham, hun mødte, var tilfældigvis musiker.
Hun vidste ikke, om han var god.
Han skulle til storbyen på turné, og hun tog med ham.
Popcorn, søde?
Er alt i orden?
Skulle man vælge et vendepunkt,
var den aften Dana mistede sin mødom i samme værelse som forældrene…
…sikkert et godt bud.
Det var ret dramatisk.
Primære Dana bad Dana to om at slappe af.
Der var ikke plads til at ødelægge den store audition.
Det var året, hvor de endelig
skulle være solodanser i hendes danseklasseoptræden.
Men sagen var,
at Dana to var begyndt at få lidt af en vane.
112
Er du okay?
Ja. Alt er fint.
-Vi lovede ikke at gøre det. -Hvad?
Vi lovede, at når resten af verden var elendig og falsk,
at vi i det mindste aldrig lyver for hinanden.
Der foregår noget med dig.
Jeg vil bare hjælpe.
Und… Undskyld.
Dana måtte stoppe det, men spørgsmålet var hvordan.
Eftersom Dana to havde lært at overdøve hende,
måtte hun få sig selv til at larme lidt mere.
Det gør du ikke.
Vil du acceptere et modtager betaler-opkald?
Ja.
Det er godt at høre din stemme.
Men jeg hører den dagen lang.
Det er på tide, du dropper dit pis og tager dig sammen.
-Ellers… -Ellers hvad?
Jeg troede, vi var klogere.
Du har ikke gennemtænkt det.
Din kælling.
Ja. Vi er en kælling.
Prøv igen, og du vil ønske, vi aldrig var blevet født.
De to Danaer var nået til et dødvande.
Det varede ikke længe, før de begge ramte bunden.
Dana to blev misbruger og boede på gaden,
og det gik ikke meget bedre derhjemme.
Vi har prøvet og prøvet…
Men vi ved ikke, hvad vi skal gøre.
Vi har fundet et sted, du kan tage hen.
Dana vidste, at afvænning ikke ville løse problemet, men hun smilede og sagde…
Okay.
Hendes forældre var lettede. Men Bill vidste det.
Han vidste, når Dana løj. Det knuste hans hjerte.
Senere den aften stjal Dana sin fars pistol og sin mors bilnøgler og stak af.
Dana vidste, hvordan hun kunne stoppe det.
Den eneste måde at afslutte mareridtet på var at dræbe Dana to.
Og så snart hun nåede til den konklusion,
gjorde hendes dobbeltgænger også.
Hvad er der?
Skræmt? Er du bange?
Hvis jeg er bange, er du det også.
Det er sandt.
Men det var din idé at køre herhen og dræbe mig.
Det var min idé. Du gav mig den.
I det mindste ved vi, at vi begge kan bebrejde hinanden
for vores fælles problemer.
Det er en begyndelse.
Sandheden er…
Jeg vil bare gerne hjem.
Du ved, det ikke kan ske. En af os skal væk.
Og da jeg var her først, bør det være mig, der bliver.
Hvad snakker du om? Jeg var her først.
Det gør mig ondt.
Mit ben…
Jeg mødte den anden Dana.
Apropos, hvem af dem er du?
Jeg…
Jeg ved det ikke.
Jeg vil bare være den, jeg var før.
Det kunne jeg ikke, selv hvis jeg ville.
Jeg har mennesker i mit liv.
Min familie, min bedste ven.
Det her er ikke mig.
Jeg var ikke sådan her før.
Men det var du.
Jeg har ikke ændret noget ved dig. Jeg ændrede ikke et hår på dit hoved.
Jeg gav dig bare en hjælpende hånd.
Som jeg sagde, behøver jeg ikke tuske om sjæle.
Der er kø udenfor hver morgen, før jeg åbner butikken.
Tro mig, når jeg siger, at det her er den dig, du valgte.
Hun kaldte på djævlen mange gange resten af sit liv.
Men djævlen kom kun på besøg i hendes drømme, altid den samme.
Dana kunne se sit eget ansigt i tatoveringen på Djævelens ryg.
Hver nat vågnede hun og tænkte på, hvilken Dana, der boede i hendes krop,
og hvilken Dana, der boede i helvede.
Fordi hende, der døde, kom i helvede.
Og den, der overlevede, følte det hele.
Og hver aften undrede hun sig over, hvem der havde det bedst.
Jeg har kendt dig et stykke tid, eller det troede jeg.
Men nu føler jeg, at jeg virkelig kender dig.
Og jeg vil bare sige, og det her kommer til at lyde lamt.
Nej, det er okay. Bare sig frem.
Tak. Tak, Anya. Tak, fordi du åbnede dig for os.
Og jeg ved ikke, bare tak.
Hej.
-Må jeg sige noget andet? -Naturligvis.
Rend mig.
Hvordan kunne jeg tro, det ville gå anderledes?
Hvad laver du?
Jøsses. Undskyld.
-Følger du efter mig? -Nej. Eller jo.
Jeg så dig gå i den modsatte retning af sovesalene.
-Jeg troede, du var faret vild. -Det var…
Det er hundrede år siden. Hvorfor sagde du ikke noget?
Jeg overvejede det. Men du var for langt væk.
Jeg ville ikke vække nogen. Og så var jeg…
Jeg gik glip af muligheden.
Og så fulgte jeg bare efter dig.
Og så tænkte jeg, det ville være uhyggeligt at råbe,
fordi jeg havde fulgt efter dig så længe,
men du er tydeligvis ikke faret vild,
du bryder ind på dr. Stantons kontor.
-Ved du, hvad du laver? -Jeg aner det faktisk ikke.
Jeg tænker bare på det, jeg har set i filmene.
Der er ikke en bog om at dirke låse på biblioteket.
-Du tjekkede, ikke? -Hold kæft.
Er det et kreditkort?
-Det er et bibliotekskort. -Det er så anonymt.
Hvis jeg kan skubbe kortet ned,
kan jeg få det ind mellem døren og karmen.
Hvis jeg kan rotere skruetrækkerens ende, kan jeg måske…
Må jeg prøve noget?
Dr. Stanton er mange ting, men ikke paranoid.
Hvis det virker, er det, fordi hun stoler på os.
Hvilket bør give dig skyldfølelse over,
hvad du nu vil gøre.
Treoghalvfems, 91, 89.
Hvad leder vi efter?
-Patientjournaler. -Hvis?
Hej Julia.
Tak for hjælpen.
Vil du fortælle mig, hvad du ledte efter derinde?
Hør her. Ja, det tror jeg.
-Hallo? -Pis!
Kom væk. Giv hende ikke journalen.
-Er der nogen hernede? -Ja. Ja.
Undskyld. Det er Kevin.
-Hvad laver du? -Jeg kunne ikke sove.
Bare lidt smerte. Samtaleanlægget virkede ikke.
Jeg håbede, jeg kunne gå det væk på vej hen til dig.
Men kan du hjælpe mig?
Hvem der?
Jeg er sulten.
Undskyld. Hej. Hej, det er mig.
Jøsses. Undskyld.
Er du okay?
Hvad fanden?
Tekster af: Elizabeth Gunthel Hansen