Du går alt for hurtigt.
-Hvilken stue sagde hun? -Tolv. Stue 12.
-Jeg mener, hun sagde ti. -Jeg hørte otte.
Hun sagde 12.
Jeg går tilbage og tjekker.
-Skal jeg tjekke? -Ja, gør det.
Er du sarkastisk?
-Chaufføren var en idiot. -Det gør os ondt, Shirley.
Åh gud.
Det er slemt, ikke, Abe?
Far, henter du kaffe? Hvem vil have kaffe?
-Alle vil have kaffe. -Ja, jeg henter kaffe.
Hvad siger de?
-Han dør. -Det sagde de ikke.
De sagde, han sikkert vil dø.
De tester stadig, men de siger ikke noget.
Så det betyder nok, at han dør.
-Det ved du ikke. -Ved du noget, jeg ikke ved?
-Nej. -Fortæller sigøjnerspåkonen,
hvad der sker i fremtiden?
-Mor! -Jeg sad her,
da lægen sagde: "Han vil helt klart dø."
Miriam, jeg har ikke min tegnebog med.
Ingen vil have kaffe.
Hvorfor sendte du mig så?
Bare bliv hos Shirley, og ti stille.
Hvor skal du hen?
-Vi er straks tilbage. -Kommer du med en kaffe til mig?
-Er du okay? -Jeg slog ham ihjel.
-Jeg slog min far ihjel. -Joel, nej.
-Jo! Jeg er som ham... Hvem var det? -Hvem var hvem?
Ham i Bibelen.
Det ved jeg ikke. Abraham?
Nej. Han havde nær dræbt sin søn.
-Absalon. -Nej. Det begyndte ikke med A.
-Ødipus? -Det er ikke Bibelen.
-Dræbte sin far. -Giftede sig med mor.
-Bortset fra det er det mig. -Joel.
Hvad skete der?
Han kom til klubben og havde kostumerne med,
-en ananas, en gulerod. -Det ved jeg.
Vindruerne var en mulighed.
For at holde Esther i ro
-ville vi binde dem... -Kom tilbage.
Ja. Jeg tænkte: "Han er her og er glad, godt tidspunkt at fortælle om Mei."
-Hvad sagde du? -Jeg var nervøs,
så jeg busede bare ud med det.
Jeg blandede kinesisk og gravid.
Jeg skulle have adskilt det.
Jeg tror ikke, det var dig. Det var mig.
-Hvad? -Jeg dræbte Moishe.
Nej.
Jeg kunne ikke betale ham,
og han sagde, han fik et hjerteanfald.
-Hvornår? -For to uger siden.
Langsomt hjerteanfald.
Måske banede jeg vejen,
fik ham i gang, og du afsluttede det.
Det er en trøst.
-Du dræbte ham ikke. -Heller ikke dig.
Maisel. Konen er hysterisk.
Jeg bør...
...gå tilbage og høre dem sige intet.
Det varer længe, inden de kommer tilbage.
Det er vist stue 12. Hvordan har han det?
-Han er bevidstløs. -Bevidstløs?
-Jøsses, det gør mig ondt. -Tak.
Jeg mener...
-Jeg dræbte din far. -Hvad?
Jeg mistede pengene.
Var pengene ikke gået tabt...
-Archie. -Da begyndte det.
Jeg havde intet med det at gøre, så jeg klapper.
Rolig. Det er rart, du er her.
Skal Shirley vide det?
-Jeg siger det. -Er stue 12 her?
Jeg har lagt en besked.
-Hvor var du? -Yankee Stadion.
-Hvorfor? -Beskeden til Lei Wei:
"Tag til Yankee Stadion."
-Må få en bedre ordbog. -Hvordan har han det?
Ingen anelse.
Han klarer sig.
Hvad var det? Hvad skete der?
Der sker en masse i dag.
Doktor!
-Få fat i lægen. -Hvorfor?
-Hvad skete der? -Abe.
-Kom tilbage. Intet har ændret sig. -Jeg hørte en dødsrallen.
Du tabte bare dine nøgler.
Kom nu, far. Jeg holder nøglerne.
Den fantastiske fru Maisel
Abe, Zelda og jeg tager tilbage
og henter Shirleys ting.
Prøv at få hvilet dig, Shirley.
Tak, fordi jeg må overnatte, Abe.
Huset
uden Moishe...
Du kan blive, så længe du vil.
Jeg ville bare sikre mig, den virkede, i fald de ringer.
Du må gerne sætte dig og overvåge med mig.
Jeg kan lave en drink til os.
En drink vil gøre godt.
Moishe og jeg har det smukkeste gravsted.
Der er et træ lige over,
og Moishe har betalt for en lille bænk, så folk kan sætte sig.
Sætte sig? Ja.
Han har også betalt for vedligeholdelsespakken,
så kirkegårdsfolkene skal slå græsset
og tømme vaserne en gang om ugen.
Har du og Rose jeres sted?
Har du set The Twilight Zone? Det er et fantastisk program.
Nej.
-Er det nu? -Nej.
Nej, det er det ikke, fandens.
Du og Rose bør skynde jer
at få et sted.
I vil ikke overlade det til børnene.
Miriam vil sikkert give dig en sjov kiste.
En, der er formet som en kløver.
Eller en shvantz.
Ser du det for dig?
Det gør jeg nu.
Moishe vil have en nekrolog i New York Times
som Albert Einstein.
Han havde den fineste nekrolog.
Hvem mon skrev den?
Vi kom aldrig til Tyrkiet.
Tyrkiet? Hvorfor Tyrkiet?
Vi havde en blikkenslager fra Tyrkiet.
-Hvad gør du, hvis Rose dør først? -Hvad?
Jeg dør helt sikkert først.
Jeg synes, Gud er grusom,
synes du ikke?
Jeg synes faktisk, Gud mere er
et genialt marketingstrick.
Det er grusomt, at folk ved, de skal dø.
Det er som at fortælle slutningen på en film, man ikke har set.
Hvor sjovt er det at se Casablanca,
hvis man allerede ved, at Ingrid Bergman ikke ender med Humphrey Bogart?
Ingen stepdans,
ingen dværge.
En sang og Bogart går med fyren, der hænger ud med nazisterne.
Det er en meget overvurderet film.
Da min bedstefar blev kidnappet...
Blev din bedstefar kidnappet?
-Ja. -Af hvem?
Først troede vi, det var anarkister,
men vi opdagede, at det var Ubramawitz-drengene rundt om hjørnet.
Hvorfor?
Hvem skulle vide det?
Før vi fik ham tilbage,
da min bedstemor troede, at han var væk for evigt,
sagde hun: "Han er heldig.
Han døde med alle sine tænder."
Det bedste, man kan ønske sig, er,
at dø med alle sine tænder.
Abe...
Du skal vide,
at hvis Rose dør først,
vil jeg være der og hjælpe.
Tak, Shirley.
Susie Myerson & partnere.
Kan du tale hurtigere?
Vi har kun en linje, så når jeg snakker med dig,
kan andre ikke komme igennem.
Jeg arbejder på det, Dinah.
-Er børnene her? -Ja.
Du må advare mig, så jeg ikke siger: "Fuck."
-Børnene er her. -Lort.
Hun ringer.
-Skal jeg vide, hvem det var? -Nej.
Susie Myerson & partnere.
-Vælg et kort. -Det vil jeg ikke.
Fint.
Jeg kigger gennem din tegnebog.
-Hun har andre kærester. -Det er ikke magi.
Fem til ti, hvor jeg kommer fra.
Ikke hvis han skulle vælge et kort.
...Dinah Rutledges omsorg.
Vi har sfogliatelle med.
-Ingen lugt af kaffe. -Farvel.
Dinah, det tager jeg personligt.
-Dinah? -Lav selv kaffe.
Susie Myerson & partnere.
Ja, vi har ham.
-De taler om mig. -Jeg er optaget.
Jeg tjekker kalenderen og ser med fr. Myerson.
Jeg ringer tilbage.
I bør få en anden linje.
Fuck dig, Frank.
-Er børnene her stadig? -Jep.
For pokker.
-Susie Myerson & partnere. -Dinah!
Vent et øjeblik, tak.
Hvad har du, Maggie?
Et opkald om den underlige tryllefyr.
-Tryller han til fødselsdage? -Vent.
Vent.
Til fødselsdage?
Kun Billy Wilders.
Jeg elsker, når de taler om mig, som om jeg ikke er her.
Det gør jeg virkelig.
Det øjeblik, de får en stol til,
er vores forhold forbi.
Hvis de tilføjer transport og frokost?
Jeg ved ikke, hvad du kigger på.
De er ikke til dig.
Det er et stort nej, Maggie.
Tænk, at en tryllekunstner er kræsen.
Arbejder Maggie for jer nu?
Er der optaget her,
ringer de der. Kender I Maggie?
Jeg kender chefen. Han maler vores huse.
Jeg troede, han var blikkenslager.
Susie Myerson & partnere.
Det er Midge. Jeg må tale med Susie.
Hej, ingen bookinger til dig,
jeg siger, du ringede. Farvel.
Dinah, vent.
Hvad har du i munden?
Jeg er ingen stikker.
Stolt.
Dinah!
-Ja? -Florenz Ziegfeld er i røret.
Det er meget vigtigt.
Okay, send ham over.
-Florenz Ziegfeld er i telefonen. -Er du sikker?
-Ja. -Lyset er ikke tændt.
-Den anden linje. -Vi har ingen.
-Tøjlinjen. -Hvad?
Kom. Jeg må tage den anden telefon.
Hvad mener du?
-Er du ikke på den anden telefon? -Myerson & partnere.
Er Florenz Ziegfeld ikke død?
Jo, han døde i 1932.
Lad mig tjekke, hvad var datoen?
Skønt system vi har her.
Det er Susie Myerson.
For travlt til mig?
-Miriam? -Ja.
Så Ziegfeld er død.
Selvfølgelig, jeg så liget.
Joels far fik et hjerteanfald.
Kan du sende nogen til klubben
som afløser?
Vent. James.
Vil du afløse på Wolford?
Lette penge, halvnøgne tøser.
Du lovede, det ikke var lortejobs.
Sig, jeg hørte det.
Pyt.
Det gør mig ondt med din slet-ikke-svigerfar.
Jeg siger det, indtil det siver ind.
-Er børnene her stadig? -Jep.
-Mor... -Susie.
KENNEDY VINDER
-Nå? -Jeg dækker nattelivet.
Han har ikke saxofon eller joint.
Jeg har ingen mening.
Find en.
Vinder Nixon, flytter vi til Frankrig.
Min husleje er låst fast. Og du?
Flot på det her, meget flot på det der.
Her er han bare dejlig.
Hvad med Nixon?
Jeg talte om Nixon.
Fjern dig.
Jeg er vild med kvækere.
-Længere væk. Hoboken, tak. -Fint.
Du skal skrive en nekrolog for Moishe Maisel,
ejer af Maisel og Roth.
Han er en amerikansk succeshistorie,
selvlært beklædningsproducent. Jeg har fortalt om de 13 jøder.
Hvorfor ikke? Du skrev en om Albert Einstein.
Moishe satte en ny slags elastik i i de
åndbare underbukser.
Einstein ændrede teoretisk fysik og astronomi
og afløste en 200 år gammel teori om mekanik,
der primært blev skabt af Isaac Newton.
Men Moishe Maisel lod dine testikler trække vejret.
Du er newyorker. Du kender sommeren.
Undskyld mig. Hvad laver du her?
Jeg er Abes deltidssekretær. Jeg skriver på maskine. Du?
-Jeg arbejder her. -Laver hvad?
Mange ting.
Lige nu arkiverer jeg.
-Javel. -Jeg skrev for Abe.
-Men nu har han dig. -Ja.
-Deltids. -Indtil videre.
Fuldtids.
Fint, jeg annullerer mit abonnement.
Jeg læser bibliotekets fedtede eksemplar.
"Hvad er han kendt for?" Han blev ved:
"Hvad er han kendt for?"
Som om en mands liv måles af sin popularitet.
Mickey Mouse, en kendt antisemit,
kan få en nekrolog i New York Times, men ikke Moishe.
Stop. Jeg ringer til Simon Melman på Times.
Isobel, få fat i Simon.
-Okay. -Simon er en god ven
og skylder mig flere tjenester.
Tre hundrede dollar og en forlovet.
Jeg har ham. Vent på Gabe Wollinski.
-Simon. Gabe. -Fortæl ham om jøderne.
-Du skal gøre mig en tjeneste. -Tretten.
Jeg skal bruge en nekrolog til en ven.
Jøderne, jøderne.
-Hvad? -Fortæl ham om jøderne.
Historien om.. Ja, nej, Simon, jeg er her.
-Manden er... -Moishe Maisel.
Moishe Maisel. Og han var...
I beklædningsbranchen.
-Ingen Roth, Moishe fandt på ham. -Det stemmer.
-Han kom aldrig til Tyrkiet. -Hvad?
-Han havde en tyrkisk blikkenslager. -Kev.
Ja, jeg er her.
Ja, men det er en tjeneste.
Husk, at du stjal
Diana til min fødselsdagsfest.
Jo, du gjorde, dit forræderiske røvhul.
Du kan i det mindste få en af dine folk
til at skrive en nekrolog for den mand
og betale de 300 dollar tilbage.
Fuck dig.
Hør efter, alle sammen.
Simon Melman
er persona non grata fra nu af.
Aldrig mødt ham eller hørt om ham.
Han er Nikolai Khokhlov, og vi er Rusland.
Det her er forsiderne.
Hvis det er et problem, så skråt op.
Jeg kan ikke hjælpe.
Så må jeg vel selv skrive den.
-Dodie? -Ja, Abe?
Nyt stykke papir, tak.
Og trykkes hvor?
Her, i Village Voice.
Det gør vi ikke.
Det er en kort, informativ artikel om en mand, der døde.
Dodie, lad os komme i gang.
Læser du til eksamen?
Lægerne siger en masse fis
og går, før man kan stille spørgsmål.
-Bagel. -En ny hver gang.
Der ikke kan svare for ham før,
-for det er ikke deres felt. -Spis.
Vendinger, man ikke forstår,
de taler hurtigt og går,
så jeg lånte Meis bøger.
-Jeg tager noter og slår op. -Kaffe.
Jeg kender ikke ordene, så jeg skriver fonetisk.
Ordet staves ikke
som skrevet, umuligt at finde.
Jeg ved kun, at hans hjerteanfald
har med hans hjerte at gøre.
Tak.
Ingen ændring?
-Jo længere han er bevidstløs... -Nej, spis din bagel.
Kan du se det?
-Øst. -Rød. Drage.
De har været i gang i timevis.
Grøn drage.
-Mei underholder mor. -Mahjong!
Hun ville lave suppe i hospitalets køkken.
De ringede efter politiet, så...
-Jeg skal bruge penge. -Hvad?
-Hun har ribbet mig. -Du gasser.
Ser det sådan ud?
-Hun må ikke vinde. -Nej.
Kvinden er en haj.
Jeg er en god mahjong-spiller.
Jeg kommer fra generationer af gode spillere.
Min familie holder en mahjong-salon,
og hun ribber mig. Hej.
Bagel?
-Værsgo. -Er det alt?
Jeg behøver mere.
-Det er alt. -Hun har et buy-in på 20 dollar.
Jeg ser, om jeg har flere i min jakke.
Dr. McGuire, vær venlig at gå til skadestuen.
Bagel?
Tak.
Det er sødt, du underholder Shirley.
Fortalte Joel, de tilkaldte politiet?
Ja.
Han sagde også...
Vær ikke vred, men Joel... Jeg kender til situationen.
Jeg tænkte, vi kunne snakke.
Det er lidt for sent.
En anden snak.
Hvordan det vil fungere.
Hvad?
Med dig og mig og Joel og børnene.
Jeg mener, du vil blive... De vil blive...
-Jeg er ikke med. -Mei.
De bor hos mig, men de vil være en del hos jer.
De får søskende,
og vi må diskutere reglerne.
Såsom?
-De må ikke kalde dig "mor". -Nej.
-Noget skal du hedde. -Hvorfor?
Hvorfor?
De låser sig inde på badeværelset
og har brug for hjælp?
Hvorfor er de der?
Det er badetid.
-På mit badeværelse? -Mei, hold op.
De er dine børn.
-Men de er hos dig. -Hvorfor?
-Det er din weekend. -Til hvad?
Til at tage dem, fordi du er gift med deres far.
Er du ikke?
Telefonopkald til Midge Maisel.
-Kom til sygeplejerskernes post. -Undskyld.
-Hallo? -Kom tilbage.
-Min svigerfar... -Jeg ved det.
Så trist, men du fik mig til at ændre alt.
-Boise. -Jeg ser mig på toilettet,
der er så rent, det er smukt.
-Godt. -Jeg har købt frugt,
paraplyer og tamponer.
-De gode? -Ja.
De bedste.
Du krævede ændringer og fik dem,
og alle de her kvinder kom for at se dig.
Nu er du her ikke, og de er vrede.
-Beklager. -Jeg opfandt en drink.
-Ja. -Den er pink og brusende.
Man sætter ild til den. Jeg har kaldt den "Engang var jeg en mand."
Vi har udviklet flair for drama.
Vær sød at komme.
Jeg gav Bunny, Mitzi og Gloria gode jokes.
Hvordan gik det?
"Vi har sat et ny skilt op på døren.
"På den ene side står der: 'Vi har åbent, kom ind.'
"Og på den anden side står der: 'Beklager, vi har lukket.'"
Jeg er ikke med.
Det står der ikke.
Jeg kigger på det lige her:
Der står: "Beklager, vi er påklædte." Som om vi har tøj på.
Okay.
Og på den anden side står der: "Beklager, vi er påklædte."
Jeg er stadig ikke med.
Tak for den casting.
Boise, jeg lover, at jeg kommer så snart, jeg kan.
Jeg må gå.
Femininitet, femininitet
Det bringer en hob til min facilitet
Andre piger siger næppe halløj, pøj og ohøj
Men de klarer altid At blive i deres tøj
Personlighed, min personlighed
Får dem altid til at forvente min kærlighed
Når en mand følger mig hjem
Inviterer jeg ham ind
Jeg vil kun have en lille gin
Men ender altid på et tigerskind
Af og til spekulerer jeg over
Når jeg stirrer op i loftet
Hvad er meningen
Med femininitet?
Åh gud, du kom tilbage. Du er kommet tilbage, ikke?
-Et nummer, Boise. -Fint.
Og så tilbage på hospitalet.
Ja, alle tiders.
Hvad siger du?
For mange pæoner, ikke?
Hold en pause, Boise. Slå på noget.
For pokker, Boise.
Mitzi, pyt, hun er tilbage!
Godt. Spørg hende om joken.
Alt gik fint uden dig.
Godt at høre.
-Hvem er du? -Dig.
Som at kigge i et spejl, ikke?
Tak!
Sikke et publikum.
Det er rart at være her.
I skulle bare vide.
Jeg har et lille familiedrama i gang.
Min ekssvigerfar har lige fået et hjerteanfald.
Han er bevidstløs, og de aner ikke, om han klarer den.
Tak!
Vi har en fan af uvis død deroppe!
Det er rart. Godt for dig.
Nyd dit skakspil med manden med leen.
Nå, men de sidste par dage
spiller jeg i kaffeloungen på Beth Israel Hospital.
Jeg skal tilbage bagefter,
og jeg vil tilbringe natten med at se mændene i mit liv gå i spåner,
mens de spiser Jell-O.
Det er faktisk overraskende.
Vi har altid fået at vide: "Du er fars lille pige."
"Far beskytter dig." "Vent, til far kommer hjem."
På hospitalet bliver ens far til en tiårig pige
med en frø på kjolen.
Ja, min far, intellektuel
med følelser lagret i en flaske,
hader hospitaler.
Hader lugten af hospitaler,
udseendet af hospitaler.
Da jeg fik min datter,
måtte jeg holde hende ud af vinduet,
så han kunne se hende.
Og så er der min mand.
Eksmand, faktisk.
Men vi er stadig...
...noget.
Jeg har set ham rørt.
Da Brooklyn Dodgers flyttede til Californien,
var han utrøstelig.
Han sad i mørket, spiste chokolade,
skrev kærlighedsbreve til Sandy Koufax.
Prøvede at se tapper ud, og vi gik forbi en pølsebod, og han brød sammen.
Han vuggede sennepsbeholderen
og gentog 1955 World Series-opstillingen
igen og igen.
Så er der min svigerfar.
Hård.
Stolt.
Og nu studser min svigermor hans skæg, så hvis...
Når han vågner op,
er han klar til arbejde.
Det er svært at se mændene i sit liv blive bange.
Når mændene er lukket ned, holder kvinderne tingene i gang.
Det er ikke helt usædvanligt, vel?
Kvinder kan bløde fra hovedet
og holde middagsselskab, hvis invitationer var sendt ud.
Vi tænker aldrig sådan på det.
Vi formoder,
at vi støtter de virkelige ledere.
Ser man sig omkring på hospitalet, er der læger.
Alle mænd,
der spankulerer ind og ud på stuerne.
Jeg er vigtig.
Jeg har kuglepen.
Ser på en journal. En god en.
Underskriver.
Jeg er Gud. Jeg skal videre.
Hen til galdeblæreafdelingen."
Men tilbring et par dage på hospitalet, og man ser...
sygeplejerskerne.
De skynder sig aldrig ud af stuen.
De skyller bækkenet,
tapper blod,
anbringer stikpillerne.
Underskriver ikke tavler,
har ingen kuglepen,
men de holder om en, mens man græder.
Så hvad betyder det?
Er kvinder vigtigere end Gud?
Tænk, hvis vi opdagede, at det var os, der bestemte.
Men...
...ingen sagde det.
Jeg ved ikke, hvad jeg siger.
Jeg vil bare...
...ikke have, at den mand dør.
Lad os se bryster og røv!
Du har en fan, der venter.
-Hvad? -Der.
Det er en overraskelse.
Jeg var i kvarteret og ville kigge forbi.
Jeg har hørt om kaffen her.
Nå,
men rart at se dig.
-Vent... -Hej, Lenny.
Halløj.
Hejsa, Lenny.
Flot slips, Leonard.
Kender dem fra hebraisk skole.
Jeg skal videre.
Jeg så dit show.
Det var godt.
Du fik bygningsarbejdere til at græde.
Tak.
Du er vred på mig.
Nej.
Jeg var et røvhul.
Undskyld.
Jeg har glemt alt om det.
Du lyder stadig vred.
Lenny.
Tilgiv mig.
Der er en Haydn-koncert
med tidens instrumenter,
som mine venner vil til,
men jeg tvang dem til at komme her.
De slår hånden af mig.
Jeg så den koncert.
-De går ikke glip af meget. -Vær nu sød.
Så
Carnegie Hall.
Ja.
En dag, snart.
Jeg ville finde ud af hvilken dag.
Godt råd.
Lenny, bar.
-Skal vi? -Lad os gå.
Det er meget spændende.
De har stil,
de Carnegie-folk.
De gav mig et dyrt hotelværelse
og ville male det i min yndlingsfarve.
Hvad er det?
Jeg sagde blå.
Er det blå?
Hvem ved?
Det gør du.
Okay.
Du forstår ikke.
Folk fra Carnegie Hall
malede et hotelværelse,
hvor jeg højst skal være fire dage,
blåt for mig.
Mig den største trussel mod amerikansk anstændighed
siden Mantovani-pladerne.
Jeg er vigtig nok til at male om,
vær nu imponeret.
Jeg er imponeret.
Godt. Min næste grund til at være her...
Jeg fik et opkald fra Tony Bennetts folk.
Han har fem aftener på Copa
og vil have, jeg varmer op, et drømmejob,
for han er verdens sødeste fyr,
og hans madservice er utrolig.
Jeg kan ikke, for jeg har Carnegie Hall.
De malede dit hotelværelse.
Så jeg anbefalede dig.
Du laver sjov med hjerteanfald,
og de er meget...
Hvad er det?
Hvad sker der?
Hvad betyder det?
Jeg tror...
Du går ingen steder. Du kommer med mig.
Det er en razzia.
-Er det? -Vi må af sted.
-Åh gud! -Alle ud!
Dallas, Sunshine, Bubbles, afgang.
Jeg har bøgerne.
-Begge sæt? -Ja!
Skynd jer ud.
Bunny, Mitzi, fart på!
Jeg er træt af, at alle fortæller,
hvad jeg skal gøre, og hvad en joke er.
Jeg tabte en ørering.
Det er en razzia!
Hvad gør jeg med en ørering?
Jeg har to ører.
Ned! Kom så.
Glem fjerene...
-Midge! -Jeg kan ikke finde mine ting.
Køb flere ting, kom så!
-Kom med os. -Nej, jeg spiller Titanic i aften.
Afgang!
Nu. Fart på!
Boise!
Mine sko, mine fødder. Det er koldt.
Du er skrækkelig at stikke af med.
Kan du bære mig?
Bære dig?
Kast mig over skulderen.
Er jeg julemanden? Du er en ung, stærk kvinde.
Hvad skal jeg med den?
Fortæl mig, hvad der sker med Castro.
Over hovedet.
-Hvor skal vi hen? -I ly.
-Betaler du for den? -Der er snestorm.
Han skal tjene til føden.
Det kan være en hobby.
Jeg ville have betalt.
Jeg havde ladet dig betale.
Hvad med helvede?
Det kan ikke passe.
Tager rabbinerne fejl,
og helvede findes, er vores skæbne beseglet!
Findes helvede, er jeg hovednummeret.
Hvor skal vi hen?
Hvordan går det? Er du okay?
Ti minutter i elementerne.
Skal jeg ringe efter en frisør? En præst?
Jeg har det fint.
Dejligt sted.
Carnegie Hall.
Hatteudsalg hos B. Altman.
Gid jeg stadig havde min medarbejderrabat.
Giv mig den.
Godaften, hr. Bruce.
Hårdt vejr.
Det er det.
Hører du det? Hr. Bruce.
Optræder man i Carnegie Hall, er det "hr. Bruce".
Godaften, hr. Bruce.
Efter dig.
Nå?
Hvad siger du?
Meget flot, hr. Bruce.
Carnegie Hall.
Så...
Drink, mad, noget absorberende?
Håndklæde, tak.
Beklager, piger.
Sådan skulle det ikke ende.
Taler du med dine sko?
Nej.
Det er okay.
Jeg skal tale seriøst med mit organ.
Organ? Som...
Ja.
-Ikke... -Nej.
Dejligt.
Sjoveste beklædningsgenstand jeg kunne komme i tanke om.
Du holder sikker afstand?
Respektfuld afstand, vil jeg sige.
Bange for mig, fordi jeg taler med mine sko?
Nogle mænd finder det attraktivt.
Der er mange ting ved dig, som mænd vil finde attraktivt.
Du kan sidde på hele stolen.
Jeg er okay.
Du ligner en cirkusartist, som du balancerer der.
Det...
...jeg har på...
Jeg er okay.
Hvad er du?
Hvad er du iført?
Mit scenekorset.
Har du et scenekorset?
Ja.
Hvordan er det anderledes
end dit tandlægekorset?
Det kan kvæle mig.
Det er også smukkere.
Jep.
Det er altid de smukke, som er dødbringende.
Manner.
Hvad?
Det her var ikke planlagt.
-At få mig hertil? -Uskyldig.
Ring til Roy Cohn.
Du ændrede ikke atmosfæren
og fik det til at sne
og organiserede en razzia?
Jeg er ikke alt det besvær værd?
Du...
...er vigtigere end Gud.
Du lyttede.
På dig?
Altid.
Midge.
Ja?
Jeg må se dit scenekorset.
-Lenny. -Beklager.
Jeg ser menneskets vilkår.
Sådan har Gud skabt mig.
Okay.
Gør vi det her...
Hvis vi tager vores tøj af
og gør sjofle ting
på det her meget blå værelse...
Jeg ved ikke, hvor det går hen.
Du skal se mig ind i øjnene først og love,
at du aldrig
nogensinde glemmer,
at jeg er meget, meget
sjov.
Først og fremmest.
Jeg mener det alvorligt.
Jeg griner undervejs.
Det lover jeg.
Jep.
Som mit.
Jeg løj.
Jeg griner først til sidst.
Nej!
Jeg kommer tilbage.
Hallo?
Det er den klassiske definition af et dårligt tidspunkt.
Okay.
Farvel.
Så åbenbart
er hr. Bruce personen,
der hjælper alle de langsomme efter en razzia,
så jeg tænkte...
Det er ikke til dig.
Lenny, hvad...?
Det skal du ikke bekymre dig om.
-Men... -Alt er okay.
Det lover jeg.
Få tøj på, og vi får rosset løsladt,
og så går vi ud og spiser frygtelig kinesisk mad.
Abe! Jeg vidste ikke, du stadig var her.
Man ringede før
og sagde, du skulle komme til hospitalet.
Hvad? Hvem?
-Det ved jeg ikke... -Er han død?
-Åh gud! -De sagde, du skulle skynde dig.
Jeg bider dine fingre af, Isobel.
Det er ikke Isobel, Dodie, det er Abe.
Abe!
-Hvad er klokken? -Meget sent.
Jeg skal på hospitalet.
Du bør tage hjem.
Tak for din hjælp, du er en sand Sancho Panza.
Telefonopkald til dr. O'Connell.
Dr. O'Connell, opkald fra sygeplejerskernes post.
Jeg...
Hvorfor først nu?
Jeg...
Men du er i live.
Det er jeg. Ja.
Du er ikke død?
Nej.
Jeg er bare...
Opkaldet, jeg troede...
-Håbede du på et andet resultat? -Nej da.
Jeg ringede.
En misfornøjet medarbejder ville af med mig.
Det er fantastisk. Virkelig.
Jeg er bare overrasket.
Hvem er det? Kender jeg hende?
Det er Mei.
Det er så vidunderligt.
Vidste du, at hospitaler hyrer mahjong-spillere
for at aflede fra den forestående død?
-Virkelig? -Hvad?
Jeg frøs fast.
-Jøsses. -Men hun gav drikkepenge.
Det er rart.
Hvad er det, Abe?
-Hvad? -I din hånd?
Ikke noget.
Du holder godt fast.
-Det er bare... -Der står: "Moishes nekrolog."
-Har du skrevet min nekrolog? -Nej.
Du skrev noget og gav den titel.
Kunne du ikke få ham, der skrev Einsteins?
Nej. Jeg...
Ja, jeg har skrevet noget.
Hvorfor kom du sådan farende ind?
-Jeg ville læse det. -For mig?
-Ja. -Bevidstløs?
Eller død. Ja.
-Jeg vil gerne høre det. -Nej.
-Jeg er nysgerrig. -Også her.
Du arbejder her og har ingen stemme.
Abe!
Det var et første udkast,
så jeg er ikke færdig. Men...
Jeg har bare fortalt om din far
og picklesvognen. Vi kender historien.
Så...
Du åbnede en beklædningsindustri, der var ingen Roth.
-Kun dig. Du fik fuld anerkendelse. -Tak.
Moishe bragte 13 jøder,
reddede dem, der er et fint afsnit om det.
Anbragt et fint sted.
Og...
Jeg fandt en slåfejl.
Fandt en til. Hvem har en kuglepen?
Ingen bedømmer dig.
Meget vel.
Efter de 13 jøder
taler jeg længe om, hvorvidt Gud eksisterer eller ej.
-Det gør han. -Det er til debat.
-Nej, han findes. -Jeg ved, du har det sådan,
-men... -Jeg er i en hospitalsseng, vær nu sød.
Gud findes.
Indtil videre. Og nu...
Og så taler jeg om, hvordan du modtog os,
da vi...
...var uden husly,
og du ikke behøvede det,
men gjorde det. Og du...
...bad om ingenting.
Du sørgede for,
at vores datter
blev passet på, skønt hun ikke længere var gift
med din søn.
Du var en god mand.
Og jeg...
Jeg savner dig meget.
Men du er ikke død, så...
Det var pænt, Abe.
Jeg henter is. Hvem vil have is?
-Det lyder godt. -Jeg henter kaffe.
-Bare hent is. -Is lyder godt.
-Tager maskinen penge? -Jeg har småmønter.
-Siden hvornår? Du var flad. -Mig!
Det var pokkers.
Jeg har ingen optegnelser om nummeret.
Eller om telefonen.
Kender ikke modellen. Hvor har du den fra?
Den stod her, da vi kom.
Det var pokkers.
Bon Soir siger, Alfie skal optræde gratis igen, før de forpligter sig.
Laver du grin med mig?
Jeg vidste, det var et stort skråt op.
Undskyld mit sprog. Telefonselskabet kan komme næste tirsdag.
De er her.
-Er elselskabet det? -Nej.
Elselskabet kan komme næste tirsdag,
og Marvin Nickleson ringede.
Den ringer, vent.
Jøsses, Frank.
Er der hvidløg tilbage i verden?
Hvidløg gør en stærk.
Man kan slå alle de andre managere.
Moishe har klaret den.
-Hvem? -Min ekssvigerfar. Han er vågnet.
Vis lidt entusiasme.
Hvorfor? Det er din ekssvigerfar.
Jeg er ligeglad med din skolelærer
eller den første fyr, der gramsede på dig.
Susie, jeg har en underlig en.
Det er ikke en sætning, man råber ud i rummet
bare til en anden gang.
Han arbejder for Tony Bennett
og vil booke en af dine klienter.
Virkelig? Tony Bennett?
Send den over.
Tony Bennett.
Hørte I det? Tony Bennett ringer til mig.
Hans medarbejder.
Hans medarbejder,
men fordi Bennett har bedt ham om det.
Susie.
Vent, Maggie.
Okay.
Et øjeblik havde jeg en skøn dag.
Lenny har anbefalet mig som opvarmning for Bennett på Copa.
Copa? Det udsolgte show på Copa?
Det udsolgte show på Copa?
Ja.
Den her helsidesannonce siger:
"Venner, det her show er betydningsfuldt.
Alle involverede bliver rige,
berømte og meget lykkelige."
Bingo.
-Ingen opvarmning. -Ingen opvarmning.
Jep. Læg telefonen på, Maggie.
-Hvorfor? -Jeg er flyttet.
-Hvortil? -Jeg er død.
-Er du? -Læg nu bare telefonen på.
Undskyld.
Helt i orden.
-Vil du have kaffe? -Gerne.
-Fløde? -Susie, lad være.
Med hvad?
Okay, ingen fløde.
-Du kender min situation. -Sukker?
Du kan lide den sød. Lad mig putte sukker i.
Det er uhyggeligt.
Det var Tony Bennett.
-Ja, men jeg er ikke... -Drop det, Frank.
Hun ændrer ikke mening.
Ved du,
om bygningen har ligget et andet sted?
-Jeg siger nej. -Bygningen er ikke blevet flyttet.
Midge,
det er en stor chance.
Tænk over det.
Tak. Susie og jeg har en plan.
Opvarmning for Bennett?
Det er en plan.
Nej, men tak, fordi du spurgte.
Han er en god sanger, du vil passe fint ind.
Ja, men jeg gør det ikke.
Miriam, som din og Susies ven...
Mere som familie end venner.
-Vi passer på dig. -Overvej at skifte mening.
Og så skifter du den.
Vi får ingen linje, før han sporer denne telefons oprindelse.
Dinah, rør i sovsen.
-To linjer, ikke? -Jo, tak.
Åbn ikke døren.
Kan vi tale et øjeblik?
-Hvorfor er de her pludselig altid? -Hvem?
-Martini og Rossi. -Det ved jeg ikke, de hænger ud.
De hænger ud her.
Ja, her. De skaffede stedet til mig.
De fandt møblerne, foreslog indretningen.
-Hvorfor? -Hvorfor?
Det er ikke åbenlyst, men der er megen plads at fylde ud.
Susie, tænk.
Hvorfor gør de det her?
Er du så sjov?
Ja, sgu, jeg er sjov.
De er ikke venner for ingenting.
Hvad er hagen?
Hvad kan det gøre dig?
-De talte om en smagsprøve. -Af hvad?
-Fald ned. -De er gangstere.
Jeg ved, hvad de er.
De kidnappede mig en nat.
Hvad får de en smagsprøve af?
De gjorde mig en tjeneste,
en dag gør jeg en tjeneste,
-sådan fungerer det. -Hvad?
Du har intet at give dem.
-Det er jeg nødt til. -Jeg er tjenesten.
-Vi er færdige her. -Susie, lyt til mig.
Jeg må sige, at en ting,
jeg er meget træt af at gøre lige nu,
er at lytte til dig.
Moishe, pas på. Der er et trin.
Der er et trin her.
Lige her, pas på.
Shirley, jeg har løgene.
-Ro på, far. -Ja.
Jeg sagde: "Ro på."
Går jeg langsommere, stopper jeg.
Far, vær nu sød.
Joel, jeg elsker dig, Du er min søn, men skrid.
Zelda er et geni,
alt er arrangeret.
Dit soveværelse er hernede.
Spisestuen er der.
Jeg udstilles som en præmiegris.
Den tredje læge sagde ingen trapper.
Fjerde fra venstre.
Tredje fra højre,
fjerde fra venstre er den samme læge,
og det er fra manden, der døde.
Lad os få dig i seng, hr. Moishe.
Jeg må tale med Joel.
Det er noget af et sømandsgreb.
Okay.
Jeg sidder stille på sengen.
Ingen salt.
-Må jeg tale med min søn? -Naturligvis.
Hør her,
jeg er nødt til at sige noget.
Den aften, det skete, fortalte du mig om...
Vi behøver ikke gøre det.
Jeg hørte dig. Jeg hørte det hele.
Jeg vil indrømme, tidspunktet kan virke mistænkeligt,
men jeg vil gerne gøre det klart,
at det ikke skete, fordi du fortalte mig om din kæreste.
-Nej? -Det gør intet, at hun er kineser.
-Skal jeg gentage det? -Nej.
Graviditeten overraskede mig.
Men du har to børn og en lynlås, så måske ikke helt uventet.
Det er en chance for at navngive en efter min bedstemor Helda.
Nej.
Du elsker hende.
Du vil gifte dig med hende.
Endnu et barnebarn, det er en mitzvah.
-Det fejrer vi. -Tak.
Men hun skal være jøde, når du siger det til din mor.
-Hvad? -Det er let.
En rabbiner, en bog, et bad.
-Far! -Jeg føler mig svag.
Du må ikke stresse mig.
Zelda har lavet sin bouillon, drik den.
Rose.
-Udskyld os, Moishe. -Abe, du milde.
Hvad er der?
-Abe. -Og...
Jeg har noget til dig.
Men husk, jeg dør først.
Som du vil, Abe.
For tyk.
For tynd.
For lang. Hvilket brød lægger man det i?
Hvor længe skal det vare?
Begynd forfra.
Bare gem et stykke bryllupskage til mig.
ÆGTESKABSMAGER ROSE WEISSMAN JEG STOPPER IKKE -RW
Vi skal i krig, Vincent.
Gud, det dufter godt.
Godaften, mine damer og herrer.
Det er mig en stor fornøjelse
at byde velkommen til
Lenny Bruce i Carnegie Hall.
Jeg vil gerne sige en ting om betegnelsen
"syg komiker..."
Er der nogen derude?
Det ved jeg ikke. Kig efter.
Nej, jeg kigger ikke.
Ændrer det noget?
Det er okay, jeg går derud
og underholder junkierne, der er kommet ind.
Det er ikke første gang.
Men Lenny Bruce kommenterer,
reflekterer, holder så at sige et spejl op
foran vores samfunds syge elementer,
som man bør tænke over
og tale om.
Så nu, mine damer og herrer,
Lenny Bruce.
-På dem, Lenny. -Okay.
Fint nok, ro på.
Jeg fiskede ikke efter bifald,
men det er latterligt, mand.
I skulle se, hvad jeg ser.
At optræde i Carnegie Hall er som...
Jeg værdsætter det.
Det er som... Men det er en...
Jeg havde en masse fantasier.
To store fantasier.
En, hvor han præsenterer mig,
og jeg kommer ud med en violin og bare brillerer.
Men i en time.
Stravinskij er svær...
Jeg siger ikke et ord, zugnish, og går.
"Hvad var det, mand?"
"Ingen anelse. Det var en koncert, og han spillede violin."
"Han sagde ingen jokes."
"Nej, han klimprede bare på sin violin."
Ja.
Undskyld mig.
Nummer to fantasi går ud på,
da det her er den sene forestilling,
at de folk, der ejer det her sted, ikke engang ved, at vi er her.
Er I med?
Ja!
Man har en fyr...
En god korrupt pedel.
"Lav ingen støj,
"og gør rent efter dig."
Okay.
Hør her.
Så nu har man
en dum kliché:
"Vil du have, at din søster gifter sig med en af dem?"
Men der er ingen logik,
for man skal vide hvilken søster.
Hvis jeg taler med et medlem af Ku Klux Klan,
siger jeg: "Lad os se, du er 35 år. Du er ugift.
"Du er hvid.
Du er en attraktiv mand.
Jeg giver dig et valg.
Egen fri vilje.
Gift dig med en sort eller en hvid kvinde.
To duller på samme alder,
samme økonomiske niveau,
og du træffer valget.
Men du skal gifte dig,
kysse, kramme og sove i en enkeltseng på varme nætter.
Femten år med en sort sort kvinde
eller 15 år med en hvid hvid kvinde?
Kysse og kramme den sorte sorte kvinde
eller den hvide hvide.
Du træffer valget mellem den sorte og hvide kvinde."
Den hvide kvinde er Kate Smith.
Den sorte kvinde er Lena Horne.
Så man tænker ikke så meget på sort eller hvid længere, vel?
Jeg ved ikke, om der er tabere derude.
Når man slår op med sin dame,
bliver skilt, så er det her problemet.
Jeg ved ikke, om I har det.
Det er et showbizproblem,
men på grund af mine arbejdstider...
Jeg er ikke specielt promiskuøs,
men jeg kan godt lide at hænge ud og sludre.
Normalt går jeg ud med tøser, der er mellem 30 og 40,
for de er normalt fraskilte
og godt bitre.
Men problemet er,
hvor tager man hen klokken fire om natten?
Alle de fraskilte tøser, jeg kender, har et syvårigt barn.
Og har de ikke,
har de en mor, der bor hos dem, fordi hun også er skilt.
Den slags mødre er vanvittige.
De konkurrerer med deres døtre.
"Har jeg pæne ben? Jeg var Charlestondanser."
Ja.
Og problemet opstår
klokken fire om natten, for hvor tager man hen...
Siger man motel,
er det semantisk forbi.
Ja.
Det har en sjofel konnotation.
Så jeg tænkte på alt muligt...
Hvad med en trailer.
Det lyder sødt, ikke?
Intet sjofelt over trailere.
"Vil du med hjem i min trailer?"
"Ja, hvor er den?"
"Den står på mit motelværelse."
"Ja, jeg hjælper dig med at samle den."
Der var den her tøs,
som jeg var ret glad for.
Jeg havde kendt hende i et par år.
Set hende efter arbejde.
Vi sidder foran motellet,
og hun siger: "Hør,
jeg vil ikke med ind
og blive flov ved indregistreringen.
Gå du ind." Jeg siger: "Glimrende.
Bliv i bilen."
Jeg går ind: "Goddag."
"Goddag." "Hvad koster det om måneden?"
"Vi har kun en daglig sats på seks dollar."
"Hør her,
min søster sidder ude i bilen,
og vi har haft en grufuld familietragedie.
Min onkel er død.
Jeg ved ikke, om du har oplevet sådan en tragedie.
Vi var meget tæt knyttede til ham.
Hun er helt ude af den
og bedøvet af medicin.
Hun er bare hysterisk, så jeg går i seng med hende."
Det er tid at gå. Jeg smutter hjem.
Tak.
Undskyld mig.
Undskyld, hvis det var en fod.
Der er hun.
Alle sammen,
det er Midge Maisel.
Frue for dem, der ved besked.
Og din svigerfar?
Han har det fint. Han kommer sig.
Gudskelov. Vi var panikslagne.
I må have mig undskyldt.
Jeg må tale med denne dame et øjeblik.
Lenny!
Du var sindssygt god i aften.
Virkelig.
Folk ville ikke have, at du stoppede.
Men havde nok bedt dig sagtne farten, hvis de fulgte efter dig.
Lenny, et lille tip.
Jo pænere damen ser ud, des værre er hendes sko.
Det her er fantastisk.
Hvordan føltes det?
Hvordan det føltes?
Det føltes godt.
Jeg har været her til koncerter før, men blandt publikum.
Du afslog Bennett-jobbet.
Ja.
Det gjorde jeg.
Ville ikke komme til telefonen.
Det var mere Susie, men ja.
Okay.
Lad os glemme, at jeg gik i brechen for dig.
Jeg afviste prisen tre gange.
"Det er for lidt.
Ved du, hvad du får?"
Det er min skyld.
Du bad mig ikke. Jeg er tåben.
-Lenny. -Men jeg vidste ikke hvorfor.
Så jeg forhørte mig.
Jeg ved det ikke. Var du sortlistet igen?
Gjorde Baldwin dig så ondt?
Jeg står her.
Jeg kan kort hjælpe dig,
før jeg bliver smidt ud af klubben igen.
Men så hørte jeg, at du afslog jobs til højre og venstre.
Jeg har besluttet at gøre det på min måde.
Undskyld, hvad betyder det?
Jeg vil kun sige, hvad jeg har lyst til.
Hvorfor forklarer jeg dig det?
Hvorfor? Fordi jeg er chokeret.
Det forstår jeg ikke.
-Ingen opvarmningsjobs? -Ja.
-Passer det? -Ja.
Jeg har fortalt dig om manifestet.
Forstår du, at det er en forretning?
Som alt andet
bliver man hyret og bliver betalt.
Ja, men...
Tricket er at blive god og blive betalt.
Wolford betaler mig.
Du er ikke dum.
Øjeblik.
Du går aldrig på kompromis.
Du går på scenen og ved, at politiet kan være der,
eller at de er der,
og du siger, hvad du vil.
Er det forkert, at jeg vil det samme?
Jøsses, Midge.
Sikke en piedestal, du anbringer mig på.
At blive anholdt er ikke et hæderstegn.
Jeg kan ikke arbejde, hvor jeg vil.
Folk er bange for at booke mig.
Det er præcis det modsatte af, hvad jeg ønsker.
-Men... -Jeg hader,
at folk håber på, at jeg bliver anholdt.
De håber på en god historie,
som de kan fortælle venner over ost og kiks.
Jeg vil have folk til at grine.
Tænke og grine, men grine.
Jeg er komiker,
entertainer.
Posede bukser, bananskræller.
Ikke standupkomediens messias.
Det er det her, jeg vil.
Det her har jeg arbejdet for.
Vil du ikke det?
Vil du ikke gerne være her?
Vide at tusinder sindslidende patienter
trodsede en forpulet snestorm for dig?
Det bør være målet.
-Hvordan ved du, det ikke er? -Fordi du ikke opnår det
ved at gemme dig i en klub, der ikke findes.
Jeg gemmer mig ikke.
Det gør du sgu da!
Baldwin smed dig på porten,
og hvad så?
Få et andet job og et til.
Blive fyret det ene job efter det andet?
Ja, hvis det er det, der skal til.
Hør på mig.
Jeg har begået fejl,
og jeg vil begå mange flere,
men en ting er klar,
og det er målet.
Virkelig?
-Så det er tasken... -Nej!
Det handler ikke om mig.
Men om dig.
Jeg skulle huske, at du var sjov.
Den aften måtte jeg ikke tænke på dig bare som en pige,
jeg skulle tænke på dig som komiker.
Glem ikke, at jeg er også komiker.
Se ikke på mig, som om du vil få mig på rette køl.
Jeg har ikke brug for det fra dig.
Det vil jeg ikke.
Næsten hele spillet handler om, hvordan de ser dig.
Hænger du ud med Tony Bennett,
mener de, du fortjener det.
Bliver du halet i fængsel
for at bande i en stripklub, fortjener du også det.
Vågn op.
Jeg gemmer mig ikke.
Jeg har en plan.
Planlæg ikke.
Arbejd.
Arbejd, og bliv ved med at arbejde.
Der er et øjeblik i denne branche,
vinduet er åbent.
Forpasser du det, lukker det.
Bare...
Forspilder du det her, sværger jeg...
Du vil knuse mit hjerte.
Kennedy klarer den. Vi gjorde det!
FORTSÆT
Tekster af: Maria Kastberg
Kreativ supervisor Lotte Udsen